Справа № 640/17562/21
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Костюк Л.О.

За участю секретаря Борисовської Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбудмеханізація" до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Промбудмеханізація" (далі - ТОВ "Промбудмеханізація") звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, Державної податкової служби України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15 квітня 2021 року №2568918/37702089;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №2 від 30 жовтня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15 квітня 2021 року №2568919/37702089;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №1 від 27 жовтня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15 квітня 2021 року №2568920/37702089;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №2 від 28 липня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15 квітня 2021 року №2568918/37702089, прийняте комісією Головного управління ДПС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №2 від 30 жовтня 2020 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Промбудмеханізація» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання.

Визнано протиправним та скасовано рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15 квітня 2021 року №2568919/37702089, прийняте комісією Головного управління ДПС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №1 від 27 жовтня 2020 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Промбудмеханізація» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання.

Визнано протиправним та скасовано рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15 квітня 2021 року №2568920/37702089, прийняте комісією Головного управління ДПС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №2 від 28 липня 2020 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Промбудмеханізація» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудмеханізація» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві понесені ним витрати по сплаті професійної правничої допомоги у розмірі 1600,00 грн.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудмеханізація» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України понесені ним витрати по сплаті професійної правничої допомоги у розмірі 1600,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління Державної податкової служби у місті Києві звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

14 лютого 2022 року електронною поштою до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбудмеханізація" надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Також, 21 лютого 2022 року електронною поштою до суду апеляційної інстанції від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбудмеханізація" надійшли додаткові пояснення.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Промбудмеханізація» зареєстровано як юридична особа з 18 травня 2011 року, про що до реєстру внесено відповідний реєстраційний запис. Видами господарської діяльності Товариства зазначено: 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устаткування (основний); 43.11 Знесення; 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у.; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель. (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result).

23 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «М.В. Карго» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промбудмеханізація» (підрядник) укладено Договір підряду №23/07/20-ЖД-ЗР, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, підрядник зобов`язався виконати роботи по розробці ґрунту і його перевезення на відстань до 2 км по проекту Нептун об`єкта Будівництво терміналу по перевантаженню зернових вантажів на причалі №25, розташованого на території Визирської сільської і Новобілярської селищної ради , а саме виїмка, його відвозу в місця складування, роботі на місцях складування: 255.ЗД станція Карго - утворення території (пункт 1 Договору).

У відповідності до пункту 1.1. Договору, замовник зобов`язався прийняти та оплатити роботи відповідно до погодженої вартості робіт.

Згідно пункту 2.2. Договору, розрахунки проводяться в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника. Днем платежу вважається дата списання грошових коштів з розрахункового рахунку замовника.

Відповідно до копій актів надання послуг №5 від 27 жовтня 2020 року, позивачем замовнику надано послуги з розробки та вивезення грунту на відстань до 2 км (код 43:12) на суму 102852,25 грн. разом з ПДВ.

Згідно довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2020 року, позивачем виконано будівельні роботи по об`єкту будівництва Реконструкція поста 30 км дільниці Чорноморська-Берегова регіональної філії Одеська залізниця АТ Укрзалізниця Одеська область на суму 285 150,00 грн.

Факт оплати наданих ТОВ «Промбудмеханізація» послуг підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунковими документами та банківськими виписками.

У зв`язку зі здійсненням господарських операцій на виконання умов Договору, ТОВ «Промбудмеханізація» складено й направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №2 від 30 жовтня 2020 року, №1 від 27 жовтня 2020 року та №2 від 28 липня 2020 року, проти чого не заперечували відповідачі.

За наслідками обробки податкових накладних, контролюючий орган надіслав позивачу квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13 серпня 2020 року, від 13 листопада 2020 року та від 10 грудня 2020 року, відповідно до яких вказані вище податкові накладні прийняті, однак їх реєстрацію зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

На підтвердження здійснення вказаних господарських операцій, позивачем направлено до податкового органу повідомлення про подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

15 квітня 2021 року Комісія Головного управління ДПС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, прийняла рішення №2568918/37702089, 2568919/37702089 та №2568920/27702089 про відмову у реєстрації вказаних вище податкових накладних, у зв`язку із ненаданням платником податків копій документів, а саме, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Не погоджуючись із відмовою у реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Приписами пункту 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно вимог п. 188.1 ст. 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Положеннями пункту 201.10 статті 201 ПК України закріплено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246).

У відповідності до п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з п. 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Приписи пункту 201.16 статті 201 ПК України визначають, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165), (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до пункту 3 Порядку №1165, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації).

В силу вимог пункту 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово- господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Так, пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття.

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520).

Пунктом 2 вказаного Порядку №520 встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Відповідно до пункту 3 Порядку №520, комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, який може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктами 6-7 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За приписами пункту 11 Порядку № 520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Пунктом 13 Порядку №520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «М.В. Карго» (Замовник) та ТОВ «Промбудмеханізація» (Підрядник) укладено Договір підряду від 23 липня 2020 року №23/07/20-ЖД-ЗР.

Згідно пункту 1 вищевказаного Договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, підрядник зобов`язався виконати роботи по розробці грунту і його перевезення на відстань до 2 км по проекту Нептун об`єкта Будівництво терміналу по перевантаженню зернових вантажів на причалі №25, розташованого на території Визирської сільської і Новобілярської селищної ради, а саме виїмка, його відвозу в місця складування, роботі на місцях складування: 255.ЗД станція Карго - утворення території.

Приписами пункту 1.1. Договору №23/07/20-ЖД-ЗР передбачено, що замовник зобов`язався прийняти та оплатити роботи відповідно до погодженої вартості робіт.

У відповідності до пункту 2.2. Договору №23/07/20-ЖД-ЗР, розрахунки проводяться в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника. Днем платежу вважається дата списання грошових коштів з розрахункового рахунку замовника.

У зв`язку зі здійсненням господарських операцій на виконання умов Договору, позивачем складено й направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №2 від 28 липня 2020 року та №1 від 27 жовтня 2020 року.

Однак, відповідно до Квитанцій про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрація зупинена, згідно пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України. Зокрема, зазначено, платник податку відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

На переконання колегії суддів, контролюючий орган мав запропонувати платнику податків надати документи та пояснення на спростування наявних у податкового органу сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності платника податків, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях та які саме документи необхідно надати.

Натомість, квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не містять переліку документів, необхідних для розгляду питання щодо прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних.

Колегія суддів звертає увагу, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 та від 22 липня 2019 року у справі №815/2985/18, від 20 серпня 2019 року у справі №2540/3009/18, від 18 вересня 2019 року у справі №826/6528/18.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем направлено до податкового органу повідомлення про подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

Відповідно до акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №5 від 27.10.2020, загальна вартість робіт складає 617 113,51 грн., з яких ПДВ - 102 852,25 грн.

Колегія суддів зазначає, що вказана сума відповідає сумі зазначеній у податкових накладних від 28.07.2020 №2 та від 27.10.2020 №1 в сукупності.

Разом з тим, апелянт посилається на те, що згідно банківських виписок за 28.07.2020 та 06.11.2020 оплата за виконані роботи здійснена лише на суму 600 000,00 грн., з яких ПДВ 100 000,00 грн.

На переконання апелянта, позивачем у податкових накладних від 28.07.2020 №2 та від 27.10.2020 №1 визначено суму податку на додану вартість (повинна бути сплачена в ціні товару/послуги) не відповідає сумі фактичної сплати податку, що свідчить про невідповідність даних визначених у накладних.

Колегія суддів не погоджується з вищевказаними доводами апелянта в цій частині та вважає їх помилковими, з огляду на наступне.

Так, податкова накладна від 28.07.2020 № 2 була складена на підставі здійснення передплати за Договором 23/07/20-ЖД-ЗР в розмірі 200 000,00 грн, що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку за 28.07.2020 (а.с. 43).

В свою чергу, підставою для складання податкової накладної від 27.10.2020 №1 стало виконання робіт на суму 617 113,51 грн, що підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 27.10.2020 № 5 (а.с. 36).

На підставі акту і на залишок коштів в сумі 417 113,51 грн. і була складена податкова накладна від 27.10.2020 № 1.

Однак, відповідно до Квитанції про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрація зупинена, згідно пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України. Зокрема, зазначено, платник податку відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Щодо посилання апелянта на те, що оплата за виконані роботи здійснена лише на суму 600 000,00 грн., слід зазначити, що складання та направлення на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкової накладної від 27.10.2020 № 1 стала подія, що сталася раніше, а саме, виконання робіт на суму 617 113,51 грн., а не здійснення оплати.

При цьому, як зазначає позивач у додаткових поясненнях, станом на дату надання пояснень за ТОВ «М.В. Карго» обліковується заборгованість в розмірі 17 113,15 грн., а вирішення цього спору належить до компетенції господарського суду

Також, матеріали справи свідчать, що між ТОВ «Промбулмеханізація» та ТОВ «М.В. Карго» укладено Договір №ОД/ДН-1-20-305Д20 від 06.08.2021, згідно з умовами, якого, позивач зобов`язаний здійснити роботи на об`єкті: «Реконструкція поста 30 км дільниці Чорноморська-Берегова регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», Одеська область», а саме розроблення ґрунту з навантаженням на автомобілі-самоскиди екскаваторами та перевезення ґрунту самоскидами на відстань 2,5 км.

Згідно довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2020 року, позивачем виконано будівельні роботи по об`єкту будівництва Реконструкція поста 30 км дільниці Чорноморська-Берегова регіональної філії Одеська залізниця АТ Укрзалізниця Одеська область на суму 285 150,00 грн.

Факт оплати наданих ТОВ «Промбудмеханізація» послуг підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунковими документами та банківськими виписками.

У зв`язку з виконанням робіт на суму 285 150,00 грн., позивачем було складено й направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 30 жовтня 2020 року №2.

Посилання апелянта на те, що сума Договору №ОД/ДН-1-20-305Д20 від 06.08.2021 складає 575 500,00 грн., колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, як було зазначено, підставою для складання податкової накладної від 30.10.2020 р. №2 стало саме виконання позивачем робіт на суму 285 150,00 грн.

Щодо посилання апелянта на те, що акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року форми КБ-2в, на суму 285 150,00 грн. не містить дати його складання, що не дає можливості встановити дату виконання робіт та вважається таким, що складений з порушенням Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», слід зазначити наступне.

Як вказує позивач, відповідачам була надана виконавча документація, зокрема, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2020 року (форма КБ-3), акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року (форма КБ-2в), підсумкова відомість ресурсів та виконавча схема, виходячи з аналізу яких, стає відомо про зміст виконуваних робіт за договором.

При цьому, в акті приймання виконаних будівельних робіт чітко вказаний період, у який відповідні роботи виконувались - жовтень 2020 року.

Відсутність дати на акті приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року форми КБ-2в, не може свідчити про фіктивність господарської операції за умови належним чином оформленої довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2020 року (форма КБ-3) та іншої виконавчої документації.

Комісією Головного управління ДПС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, 15 квітня 2021 року було прийнято рішення №2568918/37702089, 2568919/37702089 та №2568920/27702089 про відмову у реєстрації вказаних податкових накладних №2 від 28 липня 2020 року, №1 від 27 жовтня 2020 року та №2 від 30 жовтня 2020 року.

Підставою для прийняття вищевказаних рішень стало ненаданням платником податків копій документів, а саме, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

У свою чергу, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, контролюючий орган повинен зазначити конкретні документи, які складені із порушенням законодавства.

Зі змісту оскаржуваних рішень від 15 квітня 2021 року №2568918/37702089, №2568919/37702089, №2568920/37702089 вбачається, що вони не містять конкретної інформації щодо підстав їх прийняття, не вказано яких конкретно документів недостатньо, чи - у чому полягають порушення з боку позивача, рішення містять лише перелік документів загального характеру.

Разом з тим, всупереч визначеній у рішенні підставі їх прийняття, контролюючим органом не наведено жодного порушення норми матеріального права, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

У той же час, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), з оцінкою усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду в постановах від 23.10.2018 р. у справі №822/1817/18, від 21.05.2019 р. у справі №0940/1240/18, від 02.07.2019 р. у справі №140/2160/18 і від 27.04.2020 р. у справі № 360/1050/19.

Доводи апелянта про безтоварний характер операцій, по яким складено спірні податкові накладні, колегія суддів вважає необгрунтованими, з огляду на наступне.

На думку колегії суддів, здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок, як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу, оскільки, перевірка податкових накладних є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 20 серпня 2019 року у справі №2540/3009/18.

З огляду на вищезазначене, також, безпідставними є доводи апелянта щодо сум податків, що були сплачені позивачем до бюджету за 2020 та 2021 роки.

Посилання апелянта на постанову Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 23.07.2021 року у справі № 640/15649/19 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, дане судове рішення прийнято Верховним Судом за інших обставин справи та правовідносин, а тому, викладені в ньому висновки не підлягають застосуванню при вирішенні спору у даній справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно визнано протиправними та скасовано рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15 квітня 2021 року №2568918/37702089, №2568919/37702089, №2568920/37702089, а також, зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №2 від 30 жовтня 2020 року, №1 від 27 жовтня 2020 року, №2 від 28 липня 2020 року подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Промбудмеханізація» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного подання.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбудмеханізація" та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Костюк Л.О.

Повний текст постанови виготовлено 10.05.2022 р.