Справа № 380/21277/21
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/21277/21 пров. № А/857/6020/22

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року (рішення ухвалене у м. Львові судом у складі головуючого судді Качур Р.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (далі - відповідач) про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови зарахувати позивачу до вислуги років для призначення пенсії у календарному обчисленні стаж роботи в установі ВЛ -315/30 УВС Львівської області (в подальшому установа по виконанню покарань № 30 УМВС України у Львівській області) з 01.08.1986 по 17.03.1998, зобов`язано відповідача зарахувати позивачу до вислуги років для призначення пенсії у календарному обчисленні стаж роботи в установі ВЛ -315/30 УВС Львівської області (в подальшому установа по виконанню покарань № 30 УМВС України у Львівській області) з 01.08.1986 по 17.03.1998.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що у спірний період працював на посадах старшого майстра меблевого цеху, товарознавця та інспектора відділу інтендантського та господарського забезпечення, що підтверджується трудовою книжкою. Вказав, що право на зарахування зазначених періодів роботи до вислуги років для призначення пенсії передбачено ст. 17 Закону № 2262-ХІІ та постановою Кабінету Міністрів України № 393. Відтак вважає, що відповідачем протиправно відмовлено йому у включенні вказаних періодів до вислуги років, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом. Просив позов задоволити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, яка полягає у відмові в зарахуванні до вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії стажу роботи з 01.08.1986 по 01.08.1995 та з 01.10.1997 по 17.03.1998 на посадах старшого майстра меблевого цеху та старшого інспектора в кримінально-виконавчій службі. Зобов`язано Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії стажу роботи з 01.08.1986 по 01.08.1995 та з 01.10.1997 по 17.03.1998 на посадах старшого майстра меблевого цеху та старшого інспектора в кримінально-виконавчій службі. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив військову службу в кримінально-виконавчих органах України.

Як вбачається з витягу з наказу Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Львівській області Державного департаменту України з питань виконання покарань № 80 о/с від 31.12.2009 полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 , який перебував в розпорядженні начальника управління Департаменту у Львівській області, з 31.12.2009 звільнено з органів державної кримінально-виконавчої служби у відставку за п. 65 «а» (за віком) Положення про Державний департамент з питань виконання покарань та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Згідно цього ж наказу, вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 16 років 09 місяців 14 днів, у пільговому обчисленні: 23 роки 01 місяць 06 днів. Вислуга років відповідає також і розрахунку вислуги років на пенсію полковника ОСОБА_1 .

До вислуги років позивача зараховано наступні періоди:

- з 01.08.1981 по 01.08.1986 - майстер меблевого цеху № 2 установи по виконанню покарань № 30 УМВС України у Львівській області;

- з 17.03.1998 по 01.11.1999 - старший інспектор відділу інтендантського та господарського забезпечення установи по виконанню покарань № 30 УМВС України у Львівській області;

- з 01.11.1999 по 19.11.2001 - старший інспектор відділу інтендантського та господарського забезпечення установи по виконанню покарань № 30 УДДУПВП у Львівській області;

- з 19.11.2001 по 08.11.2004 - заступник начальника з інтендантського та комунально-побутового забезпечення Личаківської виправної колонії УДДУПВП у Львівській області (№ 30);

- з 08.11.2004 по 18.11.2004 - тимчасово виконуючий обов`язки заступника начальника з інженерного забезпечення та працевикористання УДДУПВП у Львівській області;

- з 18.11.2004 по 26.09.2005 - заступник начальника з інженерного забезпечення та працевикористання УДДУПВП у Львівській області;

- з 26.09.2005 по 29.12.2009 - заступник начальника управління з організації виробництва, маркетингу та інженерного забезпечення УДДУПВП у Львівській області;

- з 29.12.2009 по 31.12.2009 - у розпорядженні начальника управління ДДУПВП у Львівській області.

Зараховано час навчання у Львівському лісотехнічному інституті в період з 01.09.1976 по 08.06.1981.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 від 27.04.1975, позивач працював:

- з 01.08.1986 по 03.05.1991 - старшим майстром меблевого цеху № 4 в установі по виконанню покарань № 30 УМВС України у Львівській області;

- з 03.05.1991 по 01.08.1995 - старшим майстром меблевого цеху № 1 в установі по виконанню покарань № 30 УМВС України у Львівській області;

- з 01.08.1995 по 01.10.1997 - старшим товарознавцем відділу маркетингу;

- з 01.10.1997 по 17.03.1998 - старшим інспектором відділу інтендантського та господарського забезпечення.

17.06.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою у якій просив зарахувати до вислуги років для призначення пенсії у календарному обчисленні стаж роботи в установі № ВЛ-315/30 УВС у Львівській області з 01.08.1986 по 17.03.1998 та скерувати оновлений розрахунок вислуги та витяг з наказу до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

01.10.2021 листом відповідача № 5к/вих/8/7134 повідомлено позивача про відсутність підстав для зарахування запитуваних періодів до вислуги років, з огляду на те, що з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області надійшли документи, у яких зазначено, що посади, які обіймав позивач відносилися до категорій посад працівників, які не мають спеціальних звань.

Згідно ст. 3 Закону України від 23.06.2005 № 2713-IV «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» (далі - Закон № 2713-IV) правовою основою діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України є Конституція України, цей та інші закони України, акти Президента України і Кабінету Міністрів України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти Міністерства юстиції України.

Частиною першою статті 14 Закону № 2713-IV передбачено, що служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Відповідно до частин 3-6 Закону № 2713-IV пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист". Особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів; особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця, а в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування інфекційних та психічно хворих засуджених, - один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції України. На осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України. Пенсійне забезпечення та соціальний захист працівників кримінально-виконавчої служби здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, державну службу, соціальний захист.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі зокрема і у органах складу кримінально-виконавчої служби, є, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначено положеннями Закону № 2262-ХІІ.

Згідно пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до ст. 13 Закону № 2262-ХІІ пенсії за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12) призначаються у розмірі: за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно статті 17 Закону № 2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Відповідно до норм цієї статті особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються:

а) військова служба;

б) служба в органах внутрішніх справ, поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

в) час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України;

г) час виконання депутатських повноважень із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України;

д) час перебування під вартою та час відбуття покарання в місцях позбавлення волі особами, які мають право на пенсію за цим Законом, безпідставно притягнутими до кримінальної відповідальності, репресованими особами, яких у подальшому було реабілітовано;

е) час перебування у фашистських концтаборах, гетто та інших місцях примусового тримання осіб, у тому числі дітей, які були насильно вивезені з тимчасово окупованої території колишнього Союзу РСР у період Другої світової війни та які після звільнення з цих місць були призвані або прийняті на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, якщо за час перебування в зазначених місцях примусового тримання ними не було вчинено злочину проти миру і людства;

є) час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства;

ж) час роботи в судових органах та органах прокуратури осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на військовій службі або службі в органах і військових формуваннях Служби безпеки України, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах офіцерського та начальницького складу, в Службі судової охорони на посадах середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро України на посадах начальницького складу;

з) військова служба у збройних силах, органах внутрішніх справ, Національній поліції, органах державної безпеки держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав та інших військових формуваннях, створених законодавчими органами цих держав, Об`єднаних Збройних Силах Співдружності Незалежних Держав. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється в порядку, встановленому законодавством держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, проходили військову службу, службу в органах внутрішніх справ, Національній поліції, органах державної безпеки, якщо інше не встановлено відповідними міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

и) час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони;

і) час перебування на посадах службовців Державної кримінально-виконавчої служби України, Національного антикорупційного бюро України, у підрозділах професійної (невоєнізованої) пожежної охорони, які в подальшому були переведені в категорію посад, що заміщуються рядовим і начальницьким складом за переліком посад і на умовах, які визначаються Національним антикорупційним бюро України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки;

ї) час проходження військової служби за межами України в порядку військового співробітництва або у складі національного контингенту чи персоналу відповідно до міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

й) служба у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Згідно ст. 17-1 Закону № 2262-ХІІ, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 13 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1993 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393) установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховується час перебування на посадах службовців у виправно-трудових установах, в органах і установах виконання покарань, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, інспекціях виправних робіт, підрозділах кримінально-виконавчої інспекції та невоєнізованої професійно-пожежної охорони, які переведені в категорію посад, що заміщуються рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби за переліком посад і на умовах (в порядку), затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ та Міністерством юстиції.

Згідно Переліку посад службовців Державної кримінально-виконавчої служби України, які в подальшому були переведені в категорію посад, що заміщуються рядовим і начальницьким складом Державної кримінально-виконавчої служби України, який затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 11.09.2012 № 1352/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 13 вересня 2012 р. за № 1578/21890, посадами які заміщуються рядовим і начальницьким складом Державної кримінально-виконавчої служби України у виправно-трудових установах, установах виконання покарань, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, інспекціях виправних робіт, підрозділах кримінально-виконавчої інспекції є а) начальники: відділу (частини), лабораторії, цеху (дільниці), б) заступники: головного бухгалтера, начальника відділу, в) головний спеціаліст, г) старші: майстер, контрольний майстер, інженер, інспектор, ґ) майстер, контрольний майстер, інженер, інспектор, д) завідуючий їдальнею, е) водій-співробітник.

Апеляційним судом встановлено, що позивач у спірний період працював:

- з 01.08.1986 по 03.05.1991 - старшим майстром меблевого цеху № 4 в установі по виконанню покарань № 30 УМВС України у Львівській області;

- з 03.05.1991 по 01.08.1995 - старшим майстром меблевого цеху № 1 в установі по виконанню покарань № 30 УМВС України у Львівській області;

- з 01.08.1995 по 01.10.1997 - старшим товарознавцем відділу маркетингу;

- з 01.10.1997 по 17.03.1998 - старшим інспектором відділу інтендантського та господарського забезпечення.

Згідно положень абз. 13 пункту 1 Постанови № 393 суд доходить висновку про те, що періоди роботи позивача на посадах старшого майстра меблевого цеху та старшого інспектора (з 01.08.1986 по 01.08.1995 та з 01.10.1997 по 17.03.1998) повинні бути включені до розрахунку вислуги років на пенсію ОСОБА_1 .

Апеляційний суд відхиляє доводи та вимоги позивача щодо зарахування до розрахунку вислуги років періоду роботи з 01.08.1995 по 01.10.1997 на посаді старшого товарознавця відділу маркетингу, оскільки, вказана посада не передбачена Переліком посад службовців Державної кримінально-виконавчої служби України, які в подальшому були переведені в категорію посад, що заміщуються рядовим і начальницьким складом Державної кримінально-виконавчої служби України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у відмові в зарахуванні до вислуги років позивача для призначення пенсії стажу роботи з 01.08.1986 по 01.08.1995 та з 01.10.1997 по 17.03.1998 на посадах старшого майстра меблевого цеху та старшого інспектора в кримінально-виконавчої служби та зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до вислуги років для призначення пенсії стажу роботи з 01.08.1986 по 01.08.1995 та з 01.10.1997 по 17.03.1998 на посадах старшого майстра меблевого цеху та старшого інспектора в кримінально-виконавчої служби.

Разом з тим, апеляційний суд вважає правомірним висновок суду першої інстанції що вказану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання як справу незначної складності, а також з огляду на висновки суду про часткове задоволення позову, суд погоджується з доводами відповідача про те, що зазначений гонорар не є співмірним з обсягом проведеної роботи і вважає за можливе стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 1000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року у справі №380/21277/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська