Справа № 280/4790/21
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 травня 2022 року м. Дніпросправа № 280/4790/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Солодкова К.А.

за участю представників: позивача Мельніков О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.10.2021 ( суддя першої інстанції Лазаренко М.С.) в адміністративній справі №280/4790/21 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

10.06.2021 ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому позивач просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в поверненні належних позивачу прикрас та зобов`язати відповідача повернути належні позивачу особисті речі, які перелічені в квитанції МД-1 КБ №427451 від 19.08.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.02.2021 ОСОБА_1 звернулась до Дніпровської митниці Держмитслужби з листом про повернення ювелірних виробів зі срібла. Проте, листом від 16.03.2021 за №7.5-08-02-1/22/10/2714 Дніпровська митниця Держмитслужби відмовила в поверненні належного позивачу майна з посиланням на те, що їй необхідно здійснити декларування товарів та сплатити митні платежі. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду із цим позовом. Просить задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.10.2021 позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

З апеляційною скаргою звернувся відповідач, в якій зазначив, що громадянка ОСОБА_1 ввезла на митну територію України товар вартістю 225105,35 грн., вагою 3018,98 грам, кількістю виробів 485 штук. Ввезення ювелірних виробів вагою 3018,98 грам та кількістю 485 штук ні як не можна віднести до особистих речей. Вартість вищевказаних виробів із срібла перевищує неоподатковану норму ввезення товарів, що ввозяться громадянами у ручній поклажі, а тому підлягають оподаткуванню.

За результатами апеляційного перегляду справи просив скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

У відзиві позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача надіслав до апеляційного суду клопотання, в якому з посиланням на введення в України воєнного стану, просить зупинити розгляд справи до припинення воєнного стану та розглянути справу за обов`язковою участю представника митниці.

Інших підстав відкладення розгляду справи в клопотанні не зазначено.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан строком на 30 діб.

З огляду на триваючу військову агресію з боку російської федерації, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Крім того, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Апеляційний суд звертає увагу, що вищезазначені Укази Президента України стосуються лише введення /продовження воєнного стану в Україні, будь-яких змін щодо строків розгляду справ, інших процесуальних строків вказаний указ не містить.

На теперішній час Третій апеляційний адміністративний суд працює у штатному режимі, буд-яких обмежень щодо розгляду справ або пересувань містом Дніпро не запроваджено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає клопотання представника відповідача необґрунтованим, та відмовляє в задоволенні такого клопотання.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що 19.08.2018 у Міжнародному аеропорту Запоріжжя позивач обрала для проходження митного контролю «зелений коридор» без заповнення митної декларації. На вимогу інспектора Атманхіл М.М. заповнила митну декларацію від 19.08.2018, у якій вказала, що має товари: 1) срібні прикраси у вигляді кілець, наборів вагою 400,05 грам вартістю 200,03 доларів США (відповідно до наданого інвойсу №432726 від 17.08.2018); 2) срібні прикраси у вигляді кілець, наборів вагою 2075,00 грам вартістю 684,75 доларів США (відповідно до наданого інвойсу № FK 043794 від 17.08.2018); 3) срібні прикраси у вигляді кілець, наборів вагою 624,95 грам вартістю 206,23 доларів США (без відповідних чеків, інвойсів).

Запорізька митниця ДФС не погодилась з заявленою митною вартістю і з метою здійснення перевірки зазначеної ОСОБА_1 вартості товарів, дані вироби із срібла були прийняті на зберігання митницею по квитанції МД-1 КБ №427451 від 19.08.2018 для проведення експертизи з метою визначення їх фактичної митної вартості.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2019 року скасована постанова Запорізької митниці ДФС від 14.05.2019 у справі про порушення митних правил №0035/11200/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та закрито провадження у справі.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019 року апеляційна скарга Запорізької митниці Державної фіскальної служби залишена без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Листом від 16.03.2021 року в.о. начальника Дніпровської митниці Держмитслужби повідомив, що прикраси будуть повернуті після митного оформлення, відшкодування витрат на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів, оскільки згідно експертного висновку Департаенту податкових та митних експертиз ДФС Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи від 15.02.2019 року №151 вартість товарів (ювелірні вироби із срібла), які тимчасово вилучені на склад митного органу станом на дату оцінки, складає 225 105 грн.35 коп.

Зазначений висновок, рішеннями суду не скасований, а тому дії щодо неповернення спірних ювелірних виробів є правомірними.

З вищенаведених підстав, позивачка змушена звертатись до суду та просить витребувати з незаконного володіння Дніпровської митниці Держмитслужби срібні прикраси, перелічені в постанові в справі про порушення митних правил №0035/11200/19 від 14 травня 2019 року та інвойсах № 432726 від 17.08.2018 року, № FК043794 від 17.08.2018 року всього 3100 г, вартістю 1091,01 долар США.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходи з того, що ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Крім того, митницею не доведено, що вартість срібних виробів вагою 3100грам становить саме 225 105 грн.35 коп, та як слідство вчинення позивачкою порушення митних правил, передбачене ст.485 МК.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 374 МК України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою ст. 374 МК України, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення).

Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення).

Відповідно до висновку Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби від 15.02.2019 № 151 (з урахуванням висновку та додатком до висновку Державного гемологічного центру України від 22.12.2018 № 10301-АЮ), вартість даних виробів із срібла складає 225105,35 грн. Надані на дослідження срібні прикраси відносяться до ювелірних виробів з дорогоцінних металів відповідно до УТЗЕД та Закону України «Про державне регулювання видобутку виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними».

Отже, відповідно до висновку Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби від 15.02.2019 року вартість вищевказаних виробів із срібла перевищує неоподатковану норму ввезення товарів, що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, а тому підлягають оподаткуванню згідно частини 4 статті 374 Митного кодексу України.

З матеріалів справи встановлено, що позивачка заповнила митну декларацію від 19.08.2018року, у якій вказала, що має товари: 1) срібні прикраси у вигляді кілець, наборів вагою 400,05 грам вартістю 200,03 доларів США (відповідно до наданого інвойсу №432726 від 17.08.2018); 2) срібні прикраси у вигляді кілець, наборів вагою 2075,00 грам вартістю 684,75 доларів США (відповідно до наданого інвойсу № FK 043794 від 17.08.2018); 3) срібні прикраси у вигляді кілець, наборів вагою 624,95 грам вартістю 206,23 доларів США (без відповідних чеків, інвойсів).

Запорізька митниця ДФС не погодилась з заявленою митною вартістю і з метою здійснення перевірки зазначеної ОСОБА_1 вартості товарів, дані вироби із срібла були прийняті на зберігання митницею по квитанції МД-1 КБ №427451 від 19.08.2018 для проведення експертизи з метою визначення їх фактичної митної вартості.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2019 року скасована постанова Запорізької митниці ДФС від 14.05.2019 у справі про порушення митних правил №0035/11200/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та закрито провадження у справі.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019 року апеляційна скарга Запорізької митниці Державної фіскальної служби залишена без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Таким чином, зазначеними рішеннями встановлено відсутність в діях позивачки складу порушення митних правил, передбачених ст.374 Митного кодексу України, однак, вилучені ювелірні прикраси повернуті не були.

Статтею 471 МК України передбачена відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

У статтях 196, 197 МК України встановлено порядок переміщення через митний кордон України окремих видів товарів, на які встановлені заборони або обмеження.

Так, відповідно до розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро, без письмового декларування митному органу, а готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Відповідно до ст. 485 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Оскільки позивачка своїми діями обрала порядок проходження митного контролю через зону спрощеного митного контролю «зелений коридор», де не передбачено наявність у пасажира предметів, на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони чи обмеження, то, таким чином, позивачка, на думку митного органу вчинила дії, які мають ознаки порушення митних правил, відповідальність за які передбачено ст. 485 МК України.

За диспозицією ст. 485 Митного кодексу України (далі МК України), відповідальність настає за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до ч.1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Разом з тим, Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2019 року скасована постанова Запорізької митниці ДФС від 14.05.2019 у справі про порушення митних правил №0035/11200/19 про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та закрито провадження у справі.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019 року апеляційна скарга Запорізької митниці Державної фіскальної служби залишена без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Таким чином, підсумовуючи усе викладене вище, колегія суддів вважає, що відповідач в порушення ч. 2 ст. 2 КАС України вчинив дії щодо неповерненню належних позивачці прикрас не обґрунтовано, тобто без врахування судових рішень, які набрали законної сили.

З рахуванням встановлених обставин вилучені ювелірні прикраси підлягають поверненню.

Згідно із ст. 531 ч.1 п.1 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , є правильним.

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведений висновок суду. В них також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки в суді першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.10.2021 в адміністративній справі №280/4790/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 травня 2022 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва