Справа № 420/18292/21
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 травня 2022 р.м. ОдесаСправа № 420/18292/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі №420/18292/21 за апеляційною скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати неправомірними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 20.08.2021 року №26, яке викладене у листі від 31.08.2021 року №15219-15950/Р-02/8-1500/21 та додатку до нього, про проведення з 15.03.2021 року перерахунку пенсії в частині визначення проценту розрахунку пенсії у розмірі 60% від суми заробітної плати та обмеження її максимальним розміром;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 15.03.2021 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Одеської обласної прокуратури від 25.05.2021 року №406 без обмеження максимального розміру пенсії, а також різницю в розмірі пенсії за минулий час та з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

Також, 27.04.2022 року ОСОБА_1 подав заяву про зупинення провадження у справі до ухвалення рішення Конституційним Судом України.

В обґрунтування вказаних вимог зазначено, що на разі на пленарному засіданні Першого сенату Конституційного Суду України буде здійснюватись розгляд подання про об`єднання конституційних проваджень у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) першого речення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII та у справі за конституційними скаргами ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI, ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI, першого речення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII в одне конституційне провадження.

У тому числі, на засіданні Першого сенату Конституційного Суду України буде розглядатись питання щодо визначення форми конституційного провадження у справі за конституційною скаргою ОСОБА_5 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI, першого речення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII.

Посилаючись на те, що рішення Конституційного Суду України у вищенаведених справах вплине на результат вирішення спору у цій адміністративній справі, апелянт вказує на наявність підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, та зупинення провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи та доводи заявника, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналіз наведених правил адміністративного процесуального законодавства свідчить про те, що об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.

Отже, необхідною передумовою зупинення провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України є неможливість її розгляду до вирішення по суті іншої справи.

Ця підстава виникає тоді, коли постановлення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для цієї справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Водночас, апеляційний суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Вказані положення Основного Закону кореспондуються із приписами ст. 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 року №2136-VIII.

Разом з цим, статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Врахуванню підлягає й те, що предметом спору у цій справі є протиправність дій територіального органу щодо перерахунку позивачу пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, виходячи з 60% від суми місячної заробітної плати працівника прокуратури та виплати пенсії в межах максимального розміру згідно із положеннями ч.ч. 15, 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII.

Також, у цій справі питання відповідальності позивача не було передумовою оспорюваного вчинення дій (прийняття рішення) відповідача.

Одночасно, апелянтом, з огляду на положення ст.ст. 58, 152 Конституції України та Закону України "Про Конституційний Суд України", залишається не мотивованим зв`язок між очікуваними висновками рішення суду конституційної юрисдикції в іншій справі, а також імовірність впливу відповідного рішення на вирішення цієї адміністративної справи.

Отже заявником не обґрунтовано та апеляційним судом на момент звернення із відповідною заявою не встановлено обставин, що впливають на неможливість розгляду даної адміністративної справи без попереднього розгляду справи в порядку конституційного судочинства.

Враховуючи наведене, обставин для задоволення поданої заяви та застосування приписів п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України і зупинення провадження у справі апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 236, 321 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі №420/18292/21 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв