Справа № 280/11651/21
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 травня 2022 року Справа № 280/11651/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області ( пр. Соборний, 168, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69035) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна судова адміністрацій України ( вул. Липська,18/5, м. Київ, 01601) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна судова адміністрацій України (третя особа), в якому просить суд: визнати протиправним і скасувати наказ Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області «Про зупинення виплати доплати до посадового окладу судді Коваленку П.Л.» №97-ОС від 24 вересня 2021 року; зобов`язати донарахувати і виплатити належну щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 20 відсотків посадового окладу, за період з 24 вересня 2021 року до дня набрання рішенням суду в цій справі законної сили, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків і зборів.

Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 20 грудня 2021 року.

20 грудня 2021 року ухвалою суду підготовче засідання відкладено на 17 січня 2022 року.

Ухвалою суду від 17 січня 2021 року підготовче провадження у справі закрито а справу призначено до розгляду по сутні на 14 лютого 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що законом не передбачені повноваження начальника ТУ ДСА України в Запорізькій області видавати накази, які визначають або обмежують розмір суддівської винагороди, у тому числі шляхом зупинення виплати її невід`ємної частини. Таким чином, начальник ТУ ДСА України перевищив свої службові повноваження видавши оскаржуваний наказ. Вказує, що Конституційний Суд України вважає, що юридичне регулювання, встановлене положенням частини десятої статті 133 Закону № 2453 у редакції Закону № 192, яке поширюється на суддів, які не здійснюють правосуддя через обставини, що не залежать від них особисто або не обумовлені їхньою поведінкою, звужує зміст та обсяг гарантій незалежності суддів, створює загрозу для незалежності як суддів, так і судової влади в цілому, а також передумови для впливу на суддів. Отже, положення частини десятої статті 133 Закону № 2453 у редакції Закону № 192 для цілей застосування окремих положень Закону № 1402 суперечить частинам першій, другій статті 126 Конституції України. Враховуючи викладене, суддя, який не здійснює правосуддя через обставини, що не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, має право на отримання доплат до посадового окладу з дня ухвалення Рішення Конституційним Судом України від 04 грудня 2018 року №11-р/2018 у справі №1-7/2018 (4062/15). Пунктом 2 Рішення Ради суддів України №21 від 19 квітня 2019 року вирішено, що суддя, який не здійснює правосудця через обставини, що не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, має право на отримання доплат до посадового окладу з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України від 04 грудня 2018 року №11-р/2018 у справі №1-7/2018 (4062/15). Також зазначає, що Рада суддів України своїм рішенням визначила, що абсолютно усі судді України, які не здійснюють правосуддя через обставини, що не залежать від них особисто або не обумовлені їх поведінкою мають право на отримання доплат. В рішенні Ради суддів України немає виключень для суддів, які не здійснюють свої повноваження у зв`язку із спливом п`ятирічного строку їх призначення на посаду.

Позивач у судове засідання 14 лютого 2022 року не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв та клопотань до суду не надходило.

В позовній заяві позивача просить суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області проти позовної заяви заперечила з підстав викладених у письмовому відзиві вх.№76362 від 22 грудня 2021 року, відповідно до якого зазначає, що підставою для видання ТУ ДСА України в Запорізькій області наказу від 24 вересня 2021 року № 97-ОС слугували висновки Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області за результатами ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2020 року. Вказує, що на думку фахівців Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в порушення частини 10 статті 135 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» у 2020 році зайво нараховано та виплачено доплат до посадового окладу суддів на суму 1 220 987,64 грн. та зайво сплачено єдиного внеску на суму 160 465,11 гривень. Вказано що у вимозі про усунення виявлених порушень (лист Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області від 09 липня 2021 року №040808-15/2661-2021) від територіального управління вимагається забезпечити відшкодування відповідно до чинного законодавства на користь державного бюджету за кодом доходів 24060300 «Інші надходження» зайво виплачених доплат до посадового окладу суддів. Посилається на те, що враховуючи положення пункту 7 частини 1 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та правову позицію Верховного Суду, вимога Управління Східного офісу Деркаудитслужби в Запорізькій області про усунення виявлених порушень від 09 липня 2021 року № 040808-15/2661-2021 є обов`язковою до виконання територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, як підконтрольної установи в розумінні Закону України «Що основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні». Зазначає, що відповідач, як розпорядник коштів Державного бюджету України, наділений повноваженнями щодо вжиття заходів для забезпечення дотримання законності та ефективності використання бюджетних коштів.

Представник Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області просила суд відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві та доказів наявних у матеріалах справи.

29 грудня 2021 року від представника Державної судової адміністрації України до суду надійшли пояснення вх.№77357, відповідно до яких зазначає, що Конституційний Суд України 04 грудня 2018 року ухвалив рішення у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини десятої етапі 133 Закону № 2453-VI. Так, у пункті 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України віл 04 грудня 2018 року № 11-р/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (с неконституційним), положення частини десятої статті 133 Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VІ "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону Україні від 12 лютого 2015 року № 192-VІІІ "Про забезпечення права на справедливіш суд", за яким "суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не мас права па отримання доплат до посадового окладу". Водночас вказує, що пункт 23 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII було виключено на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України від 16 жовтня 2019 року «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування, який набрав законної сили 07 листопада 2019 року. Зважаючи на викладене, з моменту виключення пункту 23 розділу XII Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в діючій редакції Закону № 1402-VIII відсутня норма, яка визначає оплату праці суддів, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання. Зазначає, що на сьогодні положення частини десятої статті 135 Закону № 1402-VIII в чинній редакції визначають, що суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

У поясненнях просить суд врахувати їх зміст при прийнятті рішення, а також розглядати справу за відсутності представника ДСА України.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Указом Президента України від 24 вересня 2016 року №410/2016 «Про призначення суддів» ОСОБА_1 призначено на посаду судді Токмацького районного суду Запорізької області строком на п`ять років.

Так, наказом Токмацького районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2016 року № 14-ос ОСОБА_1 зараховано до складу Токмацького районного суду Запорізької області з посадовим окладом згідно зі штатним розписом з 10 жовтня 2016 року.

Наказом Токмацького районного суду Запорізької області від 15 листопада 2018 року № 16-ос, встановлено щомісячну доплату за вислугу років з 05 серпня 2018 року у розмірі 15 відсотків посадового окладу. Цим же наказом встановлено щомісячну доплату за вислугу років з 10 жовтня 2018 року у розмірі 20 відсотків посадового окладу, що підтверджується копією наказу, яка додається до позову.

Однак у період з 25 лютого 2021 року по 25 травня 2021 року (із зупиненням в період з 15 березня 2021 року по 17 березня 2021 року, з 22 березня 2021 року по 18 квітня 2021 року, з 29 квітня 2021 року по 11 травня 2021 року та з 14 травня 2021 року по 16 травня 2021 року) проведено ревізію Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області.

За результатами проведеної ревізії складено Акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області №08.08-20/7 від 25 травня 2021 року.

У висновках Акту №08.08-20/7 від 25 травня 2021 року зазначено, що загалом, проведеною ревізією встановлено порушень на загальну суму 1891663,16 грн., в тому числі:

- зайві витрати коштів на сплату єдиного внеску, який нараховано на суму винагороди присяжним за час виконання ними обов`язків у суді, що належить до складових заробітної плати та відповідно не є базою для нарахування єдиного внеску на загальну суму 451 477,53 грн.;

- зайво нараховано та виплачено доплат до посадового окладу суддів на суму 11 220 987,64 грн. та сплачено єдиного внеску на суму 160 465,11 грн.;

- завищення вартості виконаних будівельних робіт на загальну суму 58 732,88 грн, які усунуті в ході ревізії.

Крім того, ревізією встановлено завищення (відсутність) потреби в коштах на придбання паперу, конвертів, оплату комунальних послуг, а також здійснення видатків за KERB 2800 «Інші поточні видатки» на суму 17057,56 тис. гривень.

У вимозі про усунення виявлених порушень (лист Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області від 09.07.2021 № Ю40808-15/2661-2021) від територіального управління вимагається забезпечити відшкодування відповідно до чинного законодавства на користь державного бюджету за кодом доходів 24060300 «Інші надходження» зайво виплачених доплат до посадового окладу суддів.

24 вересня 2021 року начальником ТУ ДСА України в Запорізькій області видано наказ №97-ос, яким позивачу з 24 вересня 2021 року зупинено виплату доплати до посадового окладу за вислугу років.

Позивач не погоджуючись з наказом начальника ТУ ДСА України в Запорізькій області від 24 вересня 2021 року №97-ос звернувся до суду з позовною заявою.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 4 статті 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Як зазначено у частини 8 статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Рада суддів України: 1) розробляє та організовує виконання заходів щодо забезпечення незалежності судів і суддів, поліпшення стану організаційного забезпечення діяльності судів; 2) розглядає питання правового захисту суддів, соціального захисту суддів та їхніх сімей, приймає відповідні рішення з цих питань; 3) здійснює контроль за організацією діяльності судів, заслуховує з цих питань Голову Державної судової адміністрації України, його заступників, керівників структурних підрозділів і територіальних управлінь Державної судової адміністрації України; 4) звертається з пропозиціями щодо питань діяльності судів до органів державної влади та органів місцевого самоврядування; 5) затверджує зразки посвідчень судді, судді у відставці; 6) здійснює контроль за додержанням вимог законодавства щодо врегулювання конфлікту інтересів у діяльності суддів, Голови чи членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Голови Державної судової адміністрації України чи його заступників; приймає рішення про врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів у діяльності зазначених осіб (у разі якщо такий конфлікт не може бути врегульований у порядку, визначеному процесуальним законом); 7) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з частиною 10 статті 135 Закону України від 02 червня 2016 року за №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

Рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені (ст.151-2 Конституції України).

У пункті 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 04 грудня 2018 року за №11-р/2018 (Справа №1-7/2018(4062/15)) зазначено: «2.Визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини десятої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VIII, за яким "суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу", для цілей застосування окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року №1402-VIII зі змінами, а саме: - частини першої статті 55 щодо нездійснення суддею правосуддя у зв`язку з неможливістю здійснення правосуддя у відповідному суді, припиненням роботи суду у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами та з неприйняттям, з незалежних від судді причин, у встановлені строки рішення про його відрядження до іншого суду; - частини восьмої статті 56, частин першої, другої статті 89 щодо нездійснення суддею правосуддя у зв`язку з обов`язковим проходженням підготовки у Національній школі суддів України для підтримання кваліфікації; - частини третьої статті 82, частин шостої, сьомої статті 147 щодо нездійснення суддею правосуддя у зв`язку з неприйняттям, з незалежних від судді причин, у встановлені строки рішення про переведення судді на посаду судді до іншого суду того самого або нижчого рівня у випадках реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду, в якому такий суддя обіймає посаду судді».

З огляду на наведені норми права та обставини справи, суд вважає, що вказане Рішення Конституційного Суду України від 04 грудня 2018 року за №11-р/2018 (Справа №1-7/2018(4062/15)) стосується не тільки попередніх редакцій Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а й аналогічних вимог частини 10 статті 135 нині діючого Закону України від 02 червня 2016 року за №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», які також не відповідають Конституції України, а тому не підлягають застосуванню, тобто Конституційний Суд України вирішує питання не тільки ретроспективно відносно двох минулих редакцій Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а й прив`язує визнання його положень неконституційними і для цілей нині діючого Закону України від 02червня 2016 року за №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».

Правова норма, яка регулює правовідносини аналогічно нормі, що визнана Конституційним Судом України неконституційною, або дублює таку правову норму (незалежно від періоду її прийняття та виду нормативного акту, в якому вона втілена), не підлягає застосуванню. У такому разі суд застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

Враховуючи викладене, обмеження у виплатах доплат суддям, які не відправляють правосуддя, допустимо лише у випадку притягнення їх до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності, наслідком чого є відсторонення судді від посади чи від здійснення правосуддя, а будь-які обмеження виплат доплат до посадового окладу суддям, які не здійснюють правосуддя з незалежних від них підстав, є недопустимими та такими, що суперечать Конституції України та Рішенню Конституційного Суду України від 04 грудня 2018 року за №11-р/2018 (Справа №1-7/2018(4062/15)).

Відповідачем не надано до суду доказів притягнення позивача до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності та як наслідок відсторонення позивача від посади чи від здійснення правосуддя.

Матеріали справи свідчать, що відповідач протиправно зупинив з 24 вересня 2021 року виплату доплати до посадового окладу за вислугу років судді Токмацького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 .

З урахуванням приписів частини 2 статті 2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що наказ Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області «Про зупинення виплати доплати до посадового окладу судді ОСОБА_1 » №97-ОС від 24 вересня 2021 року прийнятий ТУ ДСА в Запорізькій області не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірним та підлягає скасуванню та зобов`язанню донарахувати і виплатити належну ОСОБА_1 щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 20 відсотків посадового окладу, за період з 24 вересня 2021 року до дня набрання рішенням суду в цій справі законної сили, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків і зборів.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 77, 139, 241, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області ( пр. Соборний, 168, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69035) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна судова адміністрацій України ( вул. Липська,18/5, м. Київ, 01601) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати наказ Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області «Про зупинення виплати доплати до посадового окладу судді Коваленку П.Л.» №97-ОС від 24 вересня 2021 року.

Зобов`язати донарахувати і виплатити належну ОСОБА_1 щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 20 відсотків посадового окладу, за період з 24 вересня 2021 року до дня набрання рішенням суду в цій справі законної сили, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків і зборів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення складено та підписано 10 травня 2022 року.

Суддя Д.В. Татаринов