Справа № 440/3964/22
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/3964/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у не зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання в Горлівському політехнікумі з 01.09.1976 по 25.02.1980 року, стажу роботи з 01.04.1980 по 05.12.1994 на Полтавській обласній фабриці хімічної чистки та фарбування одягу, стажу роботи на ТОВ Завод ЗБВ 7 з 08.12.1994 по 01.01.1998;

- скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 22.02.2022 №64 про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи період навчання в Горлівському політехнікумі з 01.09.1976 по 25.02.1980 року, стаж роботи з 01.04.1980 по 05.12.1994 на Полтавській обласній фабриці хімічної чистки та фарбування одягу, стаж роботи на ТОВ Завод ЗБВ 7 з 08.12.1994 по 01.01.1998 та призначити пенсію за віком з 25.11.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу період навчання в Горлівському політехнікумі з 01.09.1976 по 25.02.1980 року, стажу роботи з 01.04.1980 по 05.12.1994 на Полтавській обласній фабриці хімічної чистки та фарбування одягу, стажу роботи на ТОВ Завод ЗБВ 7 з 08.12.1994 по 01.01.1998 та відмовлено в призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи. Вважає, що вона не повинна нести відповідальність за заповнення трудової книжки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02.05.2022 до суду надійшов відзив на позов від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у якому відповідач вказав на відсутність правових підстав для призначення позивачу пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. В ході розгляду заяви не зараховано періоди: навчання в Горлівському політехнікумі з 01.09.1976 по 25.02.1980 року; період догляду за дитиною до трьох років з 03.08.1985 по 02.08.1999; періоди роботи згідно трудової книжки від 28.03.1979 НОМЕР_1 , оскільки в документі, підтверджуючому зміну прізвища зазначено, що по-батькові російською мовою " ОСОБА_2 ", що не відповідає запису в свідоцтві про шлюб; перша сторінка трудової книжки завірена нечитабельною печаткою організації, яка вперше вносить запис про роботу.

10.05.2022 до суду надійшов відзив на позов від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якому відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог. Крім того, заперечував проти стягнення витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом сторін.

Суд, дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.

15.02.2022 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про пенсії за віком.

Заява опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та прийнято рішення №64 від 22.02.2022, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з недостатністю страхового стажу; до страхового стажу не зараховано: період навчання з 01.09.1976 по 25.02.1980; період догляду за дитиною до трьох років з 03.08.1985 по 02.08.1988; періоди роботи згідно трудової книжки від 28.03.1979 НОМЕР_1 , оскільки в документі, підтверджуючому зміну прізвища зазначено, що по-батькові російською мовою " ОСОБА_2 ", що не відповідає паспортним даним заявниці; перша сторінка трудової книжки від 28.03.1979 НОМЕР_1 завірена нечитабельною печаткою організації, яка вперше вносить запис про роботу.

ОСОБА_1 не погодилася із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №64 від 22.02.2022 та звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Статтею 26 Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із абзацом 1 частини першої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частинами другою та третьою статті 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку№637).

Аналізуючи нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення, суд наголошує, що положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону №1788-XII, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону №1788-XII).

При цьому суд звертає увагу на те, що положеннями Закону №1058 визначено, що підставою для призначення пенсії визначено виключно наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Суд враховує також те, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є, на переконання суду, виключно підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність чи відсутність виправлень у записах в трудовій книжці.

Відповідач у відмові про призначення пенсії зазначає, що до страхового стажу не зараховано: період навчання з 01.09.1976 по 25.02.1980; період догляду за дитиною до трьох років з 03.08.1985 по 02.08.1988; періоди роботи згідно трудової книжки від 28.03.1979 НОМЕР_1 , оскільки в документі, підтверджуючому зміну прізвища зазначено, що по-батькові російською мовою " ОСОБА_2 ", що не відповідає паспортним даним заявниці.

Щодо доводів про неврахування відповідачем періоду навчання в Горлівському політехнікумі з 01.09.1976 по 25.02.1980 року, суд вказує про наступне.

Згідно відомостей диплому серії НОМЕР_2 від 01.03.1980 ОСОБА_3 (прізвище до реєстрації шлюбу) в 1976 році вступила до Горлівського політехнікуму і в 1980 році закінчила повний курс по спеціальності обладнання фабрик хімічної чистки й фарбування одягу.

В трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 28.03.1979 внесена інформація про навчання в Горлівському політехнікумі з 01.09.1976 по 25.02.1980 року.

Свідоцтвом про шлюб (повторно) серія НОМЕР_3 підтверджено факт одруження 25.06.1983 ОСОБА_3 з ОСОБА_4 . Прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 .

Частиною 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

З урахуванням наведеного суд вважає, що оскільки дипломом позивача серії НОМЕР_2 від 01.03.1980 підтверджено періоди навчання позивача з 01.09.1976 по 25.02.1980 року, то до стажу роботи останньої підлягають зарахуванню вказаний період.

Щодо інших доводів відповідача про неврахування до стажу періодів роботи, суд зазначає.

Пунктом 2.2 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженої Наказом Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, що діяв до 29 липня 1993 року (надалі - Інструкція № 162) заповнення трудової книжки уперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу.

Згідно пункту 2.3 Інструкції № 162 усі записи в трудовий книжці про приймання на роботу, перекладі на іншу постійну роботу або звільненні, а також про нагородження й заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні - у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Пунктом 2.10 Інструкції № 162 врегульовано, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по-батькові (повністю, без скорочень чи зміни імені та по-батькові на ініціали) та дата народження зазначаються на підставі паспорта або свідоцтва про народження.

У відповідності до пункту 2.11 Інструкції № 162 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник власним підписом завіряє правильність внесення відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, та після цього проставляється печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка.

Контроль за дотриманням порядку ведення трудових книжок здійснюється в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 6 вересня 1973 року № 656 "Про трудові книжки робітників і службовців" (п. 8.1. Інструкції № 162).

Так, відповідно до пункту 18 Постанови Міністрів СРСР від 06 вересня 1973 року № 656 "Про трудові книжки працівників та службовців" відповідальність за організацію робіт щодо ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, закладу, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, закладу, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну відповідальність, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Неналежне оформлення трудової книжки, не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу позивача, які дають йому право на призначення/перерахунок пенсії, оскільки відповідальність за порядок ведення трудової книжки покладено безпосередньо на посадових осіб установи-роботодавця.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17 (реєстраційний номер у РСР 72366973).

Матеріали справи не містять доказів того, що дані трудової книжки позивача містять неправдиві або недостовірні відомості, а тому зазначені відповідачем недоліки, такі як невірне зазначення імені по-батькові та наявність на першій сторінці трудової книжки нечитабельної печатки організації, яка вперше вносить запис про роботу, не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні означеного періоду роботи позивача до стажу роботи, що враховується при призначенні пенсії.

Суд зауважує, що крім записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 28.03.1979 матеріали справи містять довідку ТОВ "Завод ЗБВ №7" вих.№17 від 22.02.2022, яка підтверджує, що ОСОБА_1 з 08.12.1994 (наказ №62-к від 06.12.1994) по 26.03.2001 (наказ №5-к від 26.03.2001) працювала на ТОВ "Завод ЗБВ №7".

Суд звертає увагу на те, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Відтак, слід визнати протиправним та скасувати рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №64 від 22.02.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії ОСОБА_1 періоду: навчання в Горлівському політехнікумі з 01.09.1976 по 25.02.1980, згідно диплому серії НОМЕР_2 від 01.03.1980, періодів роботи, згідно трудової книжки серія НОМЕР_1 від 28.03.1979.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком, суд зазначає про наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

У зв`язку із тим, що зарахування періодів роботи позивача, згідно трудової книжки серія НОМЕР_1 від 28.03.1979, періоду навчання в Горлівському політехнікумі з 01.09.1976 по 25.02.1980, згідно диплому серії НОМЕР_2 від 01.03.1980 дає позивачу необхідний стаж для призначення пенсії за віком - більше 28 років та досягнення позивачем пенсійного віку 60 років, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому суд зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зазначену заяву про призначення пенсії не розглядало.

Відповідно до абз. 12 п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Абзацом 3 пункту 4.3 Порядку № 22-1 встановлено, що рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Отже, з огляду на приписи зазначених норм за принципом екстериторіальності органом, що призначає пенсію позивачу, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

З огляду на зазначене та з метою відновлення порушеного права суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 26.11.2021.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Крім того, представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Відповідач доказів понесення судових витрат суду не надав.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Зважаючи на ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн належить стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з таких міркувань.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системно проаналізувавши наведені вище норми КАС України, суд зазначає, що документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 04.08.2020 у справі №810/3213/16.

У цій справі представник позивача просить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

На підтвердження розміру витрат адвокатом Васильєва Л.В. надано копію: договору про надання правової допомоги від 08.04.20225; довідки-розрахунку оплати правничої допомоги, згідно якої гонорар адвоката складає 2000,00 грн, квитанції №8 від 08.04.2022.

Дослідивши надані документи, суд враховує такі обставини.

Як слідує зі змісту залучених до матеріалів справи документів, адвокатом надані клієнту такі послуги: консультація клієнта тривалістю 2 години, складання позовної заяви тривалістю 4 години, підготовка доказів, що надаються до позовної заяви тривалістю 1 година.

Оцінюючи надані представником позивача документи у взаємозв`язку з фактичними обставинами цієї справи, суд враховує, що цей спір виник у справі незначної складності та не характеризується наявністю виключної правової проблеми, значним суспільним інтересом до її розгляду, великою кількістю зібраних і поданих до суду доказів тощо.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників, судові засідання не проводились.

Враховуючи наведені вище фактичні обставини цієї справи суд акцентує увагу на тому, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Виходячи з вищеописаних обставин справи, беручи до уваги принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №64 від 22.02.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу для призначення пенсії за віком періоду: навчання в Горлівському політехнікумі з 01.09.1976 по 25.02.1980, згідно диплому серії НОМЕР_2 від 01.03.1980, періодів роботи, згідно трудової книжки серія НОМЕР_1 від 28.03.1979.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 26.11.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко