Справа № 560/2831/22
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2022-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2831/22
РІШЕННЯ

іменем України

09 травня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо відмови в переведенні ОСОБА_1 з 22.11.2021 з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу";

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві від 01.12.2021 по пенсійній справі №79 про відмову в проведені ОСОБА_1 перерахунку пенсії згідно поданої заяви від 22.11.2021;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи з 08.07.1989 по 24.10.1990 на виборній посаді - звільнений голова профспілкового комітету колгоспу "Світанок" с. Явтухи Деражнянського району Хмельницької області та з 29.01.1991 по 13.11.2010 на посаді секретаря виконавчого комітету Явтухівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 22.11.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , що була призначена з 19.03.2009 по інвалідності, як державному службовцю за віком відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядуванні" з урахуванням норм статті 37 Закону України від 16.12.1993 №723-XII "Про державну службу" та заробітку, зазначеного в довідках Деражнянської міської ради Хмельницької області від 22.11.2021 №№02.02-10/123, 02.02-10/124 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та особи, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), форма якої затверджена Постановою Правління ПФУ "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" №1-3 від 17.01.2017.

В обґрунтування позову позивач вказує, що вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення його з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію по віку у відповідності до статті 37 Закону України "Про державну службу". Рішенням від 01.12.2021 відмовлено в переведенні на вказаний вид пенсії, оскільки позивач одержував раніше пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723/ХІІ. Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним та таким, що порушує його право на пенсію згідно із Законом України "Про державну службу", просить позов задовольнити.

У поданому відзиві на позов відповідач зазначив, що чинним законодавством чітко визначені правила, що підлягають застосуванню при призначенні пенсії державним службовцям після 01.05.2016, а саме щодо віку, загального та спеціального стажу. Згідно з пунктом 3 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають: чоловіки, які досягли віку 62 роки, жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідач зазначає, що оскільки законодавством не передбачено можливість зарахування до стажу державної служби періодів роботи на посадах: з 08.07.1989 по 24.10.1990 на виборній посаді - звільнений голова профспілкового комітету колгоспу "Світанок" с. Явтухи Деражнянського району Хмельницької області та з 29.01.1991 по 13.11.2010 на посаді секретаря виконавчого комітету Явтухівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, а Порядок №283 скасовано, то у Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відсутні правові підстави для переведення позивачки із пенсії, призначеної відповідно до Закону №1058-IV на пенсію, що призначається відповідно до Закону України "Про державну службу". Враховуючи викладене, відповідач вважає, що підстав для задоволення позовних вимог немає, тому просить відмовити у задоволенні позову.

У відзиві також заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. Враховуючи те, що дана справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, в задоволенні клопотання суд відмовляє.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Відповідно до ухвали від 18.02.2022 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕННІ СУДОМ

Суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" по інвалідності.

Згідно записів в трудових книжках серії НОМЕР_1 від 30.05.1980 та серії НОМЕР_2 від 24.02.1983 позивач працювала:

- з 24.02.1983 по 21.03.1989 на посадах Держстраху Деражнянського району Хмельницької області;

- з 08.07.1989 по 28.01.1991 на виборній посаді - звільнений голова профспілкового комітету колгоспу "Світанок" с.Явтухи Деражнянського району Хмельницької області;

- 29.01.1991 по 13.11.2010 обрана на посаду секретаря виконавчого комітету Явтухівської сільської Ради народних депутатів Деражнянського району Хмельницької області;

- 27.05.1994 прийняла присягу державного службовця та присвоєно одинадцятий ранг державного службовця.;

22.11.2021 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення її з пенсії по інвалідності ІІ групи, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком у відповідності до статті 37 Закону України "Про державну службу".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №79 від 01.12.2021 позивачу відмовлено в переведенні на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 у зв`язку із відсутністю права на такий вид пенсії, оскільки його стаж державної служби складає 9 років 6 місяців 10 дні, тоді як необхідно 20 років стажу державної служби.

Позивач вважає протиправною таку відмову, оскільки на момент звернення до пенсійного органу із заявою від 22.11.2021 вона мала стажу державної служби 21 рік 01 місяць 01 день при загальному трудовому стажі 31 рік 03 місяці 01 день, що є достатнім для призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723.

Згідно матеріалів пенсійної справи та пояснень, наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області встановлено, що ОСОБА_1 до стажу державної служби не зараховано такі періоди роботи: з 08.07.1989 по 24.10.1990 на виборній посаді - звільнений голова профспілкового комітету колгоспу "Світанок" с. Явтухи Деражнянського району Хмельницької області та з 04.07.2001 по 13.11.2010 на посаді секретаря виконавчого комітету Явтухівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

Таким чином, за даними пенсійного органу, станом на 01.05.2016 за документами пенсійної справи стаж роботи ОСОБА_1 на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, становить 16 років 6 місяців 3 дні, страховий стаж становить 31 рік 3 місяці 1 день (зараховано по 08.12.2011).

Вважаючи рішення відповідача щодо відмови в переведенні на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" протиправним, позивач звернулася до суду з цим позовом.

VI. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

01.05.2016 набув чинності Закон №889-VIII, згідно частини 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом N 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до статі 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Попереднього Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно вимог статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до пункту 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція).

Відповідно до підпункту 1.1. пункту 1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Підпунктом 2.11. пункту 2 Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до підпункту 2.12 пункту 2 Інструкції, після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Отже, за змістом пунктів 2-3 Порядку №637, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків, а за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз вищевказаного дає підстави вважати, що довідки мають надаватися у разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період, що визначає їх право на пенсію.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для відмови у переведенні позивача на пенсію, відповідно до положень Закону України "Про державну службу", стало те, що на думку відповідача, позивач має лише 16 років 6 місяців 3 дні стажу на посадах державної служби з необхідних 20 років.

При цьому, спірним між сторонами у даній справі є питання зарахування до стажу на посадах державної служби такі періоди роботи: з 08.07.1989 по 24.10.1990 на виборній посаді - звільнений голова профспілкового комітету колгоспу "Світанок" с. Явтухи Деражнянського району Хмельницької області та з 04.07.2001 по 13.11.2010 на посаді секретаря виконавчого комітету Явтухівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

Згідно записів в трудових книжках серії НОМЕР_1 від 30.05.1980 та серії НОМЕР_2 від 24.02.1983 позивач працювала:

- з 24.02.1983 по 21.03.1989 на посадах Держстраху Деражнянського району Хмельницької області;

- з 08.07.1989 по 28.01.1991 на виборній посаді - звільнений голова профспілкового комітету колгоспу "Світанок" с.Явтухи Деражнянського району Хмельницької області;

- 29.01.1991 по 13.11.2010 обрана на посаду секретаря виконавчого комітету Явтухівської сільської Ради народних депутатів Деражнянського району Хмельницької області;

- 27.05.1994 прийняла присягу державного службовця та присвоєно одинадцятий ранг державного службовця.

При цьому, суд враховує, що відповідачем не ставиться під сумнів достовірність даних наведених в трудовій книжці позивача, проте заперечує можливість зарахування періодів: з 08.07.1989 по 24.10.1990 на виборній посаді - звільнений голова профспілкового комітету колгоспу "Світанок" с. Явтухи Деражнянського району Хмельницької області та з 04.07.2001 по 13.11.2010 на посаді секретаря виконавчого комітету Явтухівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області до стажу державної служби, оскільки чинним законодавством не передбачено зарахування вищезазначених періодів до стажу державної служби.

Суд не погоджується з таким висновком пенсійного органу, з огляду на наступне.

Обчислення стажу державної служби здійснюється відповідно до Закону України Про державну службу" та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994, згідно з яким до стажу державної служби включається стаж роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР і інших республік, а також колишнього СРСР, в тому числі роботи в партійних, комсомольських та профспілкових організаціях на виборних та відповідальних посадах.

Відповідно до статті 118 КЗпП України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Згідно роз`яснення Міністерства юстиції України № 4-5-1156 від 03.06.1994, погодженими з Кабінетом Міністрів України до стажу державної служби зараховується період роботи час роботи в організаціях, крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених статтею 118 КЗпП України, зокрема, у партійних, профспілкових та комсомольських організаціях на виборних та відповідальних посадах до припинення дії статті 6 та внесення змін до статті 7 Конституції УРСР, тобто до 24.10.1990. Відповідальною вважається посада, прийняття на яку здійснювалось колегіальним органом (постановою конференції, зборів, комітету, бюро) партійних, комсомольських і профспілкових організацій.

Тобто, період роботи з 08.07.1989 по 24.10.1990 на виборній посаді - звільнений голова профспілкового комітету колгоспу "Світанок" с. Явтухи Деражнянського району Хмельницької області необхідно зарахувати до стажу державної служби, відтак, не включення до стажу державної служби періоду роботи на посадвиборній посаді - звільнений голова профспілкового комітету колгоспу "Світанок" з 08.07.1989 по 24.10.1990 є протиправним.

Разом з тим, відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Так, абзацом 13 пункту 2 Порядку №283 передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема: на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 4 Порядку №283 обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Крім того, пунктом 4 частини 2 статті 46 Закону №889-VIII визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Стаття 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" встановлює категорії посад в органах місцевого самоврядування, відповідно до яких: четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад; сьома категорія - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.

Відповідно до пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується (служба), зокрема, робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Таким чином, посади, на яких позивач перебувала в органах місцевого самоврядування, відповідно до статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", пункту 2 Порядку № 283 входять до переліку посад, які зараховуються до стажу державної служби.

Вказане спростовує доводи відповідача про те, що стаж роботи на посаді в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця.

Крім того, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.09.2019 за результатом розгляду справи №530/1812/16-а, де вказано, що час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" зараховується до стажу державної служби.

Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача, що дія Закону України "Про державну службу" не поширюється на посадових осіб органу місцевого самоврядування, оскільки зарахування державної служби до стажу роботи (відповідне питання в контексті спірних правовідносин врегульоване положеннями, зокрема, пунктів 10 та 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII) не є тотожним поняттю та статусу державного службовця, а згідно з положеннями статті 3 Закону №889 такий регулює саме відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Вказане узгоджується з правовою позицію Верховного Суду, висловленою у постанові від 10.02.2021 у справі №825/1453/18.

Тобто, період роботи з 04.07.2001 по 13.11.2010 на посаді секретаря виконавчого комітету Явтухівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області необхідно зарахувати до стажу державної служби, відтак, не включення до стажу державної служби періоду роботи на посаді секретаря виконавчого комітету Явтухівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області з 04.07.2001 по 13.11.2010 є протиправним.

За таких обставин, оскільки позивач з урахуванням періодів з 08.07.1989 по 24.10.1990 та з 04.07.2001 по 13.11.2010 має понад 20 років стажу державної служби, то відповідно має право на переведення її на пенсію за умовами Закону України "Про державну службу".

Стосовно аргументів пенсійного органу про те, що законодавець визначив правила, що підлягають застосуванню при призначенні пенсії державним службовцям після 01.06.2016, тобто, на думку відповідача, підлягають застосуванню у сукупності норми, визначені пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, і норми, передбачені частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII, які визначають умови для призначення пенсії державного службовця, а саме: вік 62 роки, стаж державного службовця і страховий стаж, суд зазначає, що такі доводи необґрунтовані, оскільки Закон не пов`язує нарахування пенсії по інвалідності з такою умовою, як досягнення певного віку. При цьому орган пенсійного фонду, як суб`єкт владних повноважень, трактує норми Закону на свій розсуд, і віддає перевагу найменш сприятливому для пенсіонера тлумаченню законодавства України.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у зразковій справі №822/524/18 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.04.2019 справа №687/545/17.

Враховуючи те, що ці висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права, прийняті за результатами розгляду справи, фактичні обставини в якій є подібними до фактичних обставин, встановлених у справі, що розглядається, - спір у справі, що розглядається, також стосується підстав переведення позивача з пенсії по інвалідності за Законом №1058-IV на пенсію по інвалідності державного службовця за статтею 37 Закону №3723-ХІІ, то висновок суду у справі, що розглядається, стосовно відсутності законодавчих передумов щодо досягнення певного віку при призначенні пенсії по інвалідності за Законом №3723-ХІІ узгоджується з вимогами законодавства.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, у відповідності до частини 2 статті 2 КАС України, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, відмовляючи позивачу у переведенні з пенсії по інвалідності за Законом №1058-IV на пенсію за віком за статтею 37 Закону України "Про державну службу", діяло протиправно, чим порушило права позивача.

Додані до заяви довідки позивача складені відповідно до вказаної вище постанови та відповідає затвердженій формі. Позивач мав законне сподівання на переведення його на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-XII та здійснення нарахування та виплату пенсії в розмірі 60% заробітку, зазначеного в довідках Деражнянської міської ради Хмельницької області від 22.11.2021 №№02.02-10/123, 02.02-10/124 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та особи, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), форма якої затверджена Постановою Правління ПФУ "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" №1-3 від 17.01.2017.

Отже, спірне Рішення Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві від 01.12.2021 по пенсійній справі №79 про відмову в проведені ОСОБА_1 перерахунку пенсії згідно поданої заяви від 22.11.2021 не відповідає зазначеним нормам, є протиправне та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача здійснити виплату пенсії державного службовця з 22.11.2021, суд враховує наступне.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Оскільки позивач із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" звернулася до пенсійного органу 22.11.2021, нарахування та виплата такої пенсії повинна проводитись саме з дня звернення із відповідною заявою, тобто з 22.11.2021.

Також суд звертає увагу на те, що за змістом рішення Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 по зразковій справі №822/524/18 належним способом захисту прав позивача в таких типових справах є зобов`язання пенсійного органу призначити та здійснити нарахування і виплату позивачу пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60% від заробітку, зазначеного у відповідній довідці.

Як наслідок, необхідно зобов`язати відповідача призначити, здійснити нарахування та виплату позивачу з 22.11.2021 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ в розмірі 60% від заробітку, зазначеного у довідках Деражнянської міської ради Хмельницької області від 22.11.2021 №№02.02-10/123, 02.02-10/124.

Враховуючи наведене суд вважає, що відповідач не довів правомірності свого Рішення щодо відмови у переведенні позивача з пенсії по інвалідності за Законом №1058-IV на пенсію за віком державного службовця за статтею 37 Закону України "Про державну службу", таким чином, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити.

Відповідно до статті 139 КАС України, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві від 01.12.2021 №79 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком за нормами Закону України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи: з 08.07.1989 по 24.10.1990 на виборній посаді - звільнений голова профспілкового комітету колгоспу "Світанок" с. Явтухи Деражнянського району Хмельницької області та з 04.07.2001 по 13.11.2010 на посаді секретаря виконавчого комітету Явтухівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 22.11.2021 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ "Про державну службу" в розмірі 60% суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, врахувавши до розрахунку пенсії виплати, зазначені у довідках Деражнянської міської ради Хмельницької області від 22.11.2021 №02.02-10/123 та №02.02-10/124.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 09 травня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м.Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м.Київ 53, 04053 , код ЄДРПОУ - 42098368)

Головуючий суддя В.В. Матущак