Справа № 160/812/22
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2022 року Справа № 160/812/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЛ ОІЛ" до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дніпровська міська рада про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
14.01.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "СІЛЛ ОІЛ" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, в якому просить суд:
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.11.2021 року він звернувся через Центр надання адміністративних послуг із заявою про надання містобудівних умов та обмежень для будівництва автозаправного комплексу з повним пакетом документів, який передбачений ч. 3 ст. 29 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності». Проте, 14.12.2021 року через Центр надання адміністративних послуг отримав лист про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень за номером 7/20-530 у зв`язку з неподанням визначених частиною третьою статті 29 Закону документів необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень, виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці. Позивач зазначає, що надав вичерпний перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень. Крім того, у листі про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень не зазначено обґрунтування відмови в надання адміністративної послуги як отримання містобудівних умов та обмежень, без зазначення яких саме документів не було додано до заяви та які виявлені недостовірні дані у документах, що посвідчує право користування земельною ділянкою, а лише перераховані підстави для відмови визначені ч. 4 ст. 29 Закону. Вважає, відмову у видачі містобудівних умов та обмежень від 14.12.2021 року безпідставною та незаконною. Просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 18.02.2022 року.
Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 року та від 16.03.2022 року (повторно) витребувано від Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради додаткові докази у даній справі.

13.04.2022 року від представника Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечує проти позовних вимог в повному обсязі та просить суд відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. В укладеному договорі оренди землі від 23.10.2020 року не визначено який саме об`єкт дорожнього сервісу може бути побудований в межах даної земельної ділянки. Натомість в заяві позивача прямо зазначено про наміри отримати містобудівні умови та обмеження для будівництва автозаправного комплексу. Відповідач вважає, що мало місце невідповідності між змістом договору оренди землі та намірами позивача, що може свідчати про недостовірність даних у наданих позивачем документах. Також вважає, що вимога позивача про зобов`язання відповідача надати позивачу містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для будівництва автозаправного комплексу (АЗК), відповідно до наданого позивачем містобудівного розрахунку, затвердженого протоколом містобудівної ради від 09.10.2020 року за №175, є втручанням у виключну компетенцію органу місцевого самоврядування, оскільки прийняття рішень є складовою частиною діяльності органу місцевого самоврядування, кожне таке рішення повинно бути окремим предметом оскарження з боку осіб права та інтереси яких ним порушуються.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2022 року в задоволенні клопотання представника Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради про розгляд за правилами загального позовного провадження із викликом сторін відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2022 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дніпровську міську раду.

25.04.2022 року від представника Дніпровської міської ради надійшли письмові пояснення на позовну заяви, в яких представник зазначив про те, що протиправної діяльності в діях відповідача не вбачається, звернення позивача стосовно надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки було розглянуто вчасно і по суті та згідно нормам чинного законодавства.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2022 року в задоволенні заяви представника Дніпровської міської ради про відвід судді відмовлено.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.

Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 16.12.2021 року позивач повторно звернувся до Головного управління архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради із заявою про надання містобудівних умов та обтяжень щодо забудови земельної для будівництва автозаправочного комплексу (АЗК), за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0017.

До заяви позивач надав викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; містобудівний розрахунок; договір оренди землі з додатками (нотаріально засвідчена копія).

29.12.2021 року начальником відділу забудови головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради прийнято рішення про відмову у видачі містобудівних умов та обтяжень № 7/20-592.

Підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обтяжень забудови земельної ділянки на звернення позивача №30200-036031-004-04-2021 від 16.12.2021 року є виявлення відповідачем недостовірних відомостей у документах, що посвідчує право власності чи користування земельної ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці.

Вважаючи оскаржуване рішення незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отримання містобудівних умов та обмежень регулюється Законом «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 року (надалі по тексту Закон № 3038-VI) та Законом України «Про адміністративні послуги» № 5203-VI від 06.09.2012 року (надалі по тексту Закон № 5203-VI).

Статтею 4 Закону 5203-VI визначено, що державна політика у сфері надання адміністративних послуг базується на принципах: 1) верховенства права, у тому числі законності та юридичної визначеності; 2) стабільності; 3) рівності перед законом; 4) відкритості та прозорості; 5) оперативності та своєчасності; 6) доступності інформації про надання адміністративних послуг; 7) захищеності персональних даних; 8) раціональної мінімізації кількості документів та процедурних дій, що вимагаються для отримання адміністративних послуг; 9) неупередженості та справедливості; 10) доступності та зручності для суб`єктів звернень.

Відповідно до статті 19 Закону 5203-VI посадові особи, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги, адміністратори несуть дисциплінарну, цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законом, за порушення вимог законодавства у сфері надання адміністративних послуг. Дії або бездіяльність посадових осіб, уповноважених відповідно до закону надавати адміністративні послуги, адміністраторів можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому законом. Шкода, заподіяна фізичним або юридичним особам посадовими особами, уповноваженими відповідно до закону надавати адміністративні послуги, адміністраторами внаслідок їх неправомірних діянь, відшкодовується у встановленому законом порядку. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, відшкодувавши шкоду, заподіяну посадовою особою, уповноваженою відповідно до закону надавати адміністративні послуги, чи адміністратором внаслідок незаконно прийнятих ними рішень, дій чи бездіяльності, мають право зворотної вимоги до винної особи згідно із законом.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 2 Закону України № 3038-VI планування і забудова територій це діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає реконструкцію існуючої забудови та територій.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України № 3038-VI проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Відповідно до частини 3 статті 29 Закону № 3038-VI містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Інформацію про речове право на земельну ділянку, право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, відомості з Державного земельного кадастру уповноважені органи містобудування та архітектури отримують відповідно до частини восьмої статті 9 Закону України "Про адміністративні послуги".

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Судом встановлено, що ТОВ «СІЛЛ ОІЛ» надано вичерпний перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень передбачений частиною 3 статтею 29 Закону 3038-VI, а саме: викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; містобудівний розрахунок нового будівництва АЗК за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. №2 Д , затверджений протоколом містобудівної ради від 09.10.2020 року за №175; договір оренди землі від 23.10.2020 року з додатками (нотаріально засвідчена копія).

Також, суд звертає увагу на те, що у оскаржуваному рішення не зазначено обґрунтування відмови в наданні адміністративної послуги із зазначенням переліку документів які не були додані позивачем до заяви та які саме недостовірні дані виявлені у документах, що посвідчують право користування земельною ділянкою, а лише перераховані відповідачем підстави для відмови визначені частиною 4 статті 29 Закону.

Доводи відповідача про те, що невідповідність даних наданих позивачем документах випливає із невідповідності між змістом договору оренди землі та намірами позивача спростовується доказами, які містяться в матеріалах справи та аналізом статті 1 Закону України «Про автомобільні дороги».

Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» № 2862-IV від 08.09.2005 року визначено, що об`єкти дорожнього сервісу - спеціально облаштовані місця для зупинки маршрутних транспортних засобів, майданчики для стоянки транспортних засобів, майданчики відпочинку, видові майданчики, автозаправні станції, пункти технічного обслуговування, мотелі, готелі, кемпінги, торговельні пункти (у тому числі малі архітектурні форми), автозаправні комплекси, складські комплекси, пункти медичної та технічно-евакуаційної допомоги, пункти миття транспортних засобів, пункти приймання їжі та питної води, автопавільйони, а також інші об`єкти, на яких здійснюється обслуговування учасників дорожнього руху та які розміщуються на землях дорожнього господарства або потребують їх використання для заїзду та виїзду на автомобільну дорогу.

Як вбачається із матеріалів справи, 23.10.2020 року між орендодавцем: Дніпровська міська рада та орендарем: ТОВ «СІЛЛ ОІЛ» укладено договір оренди землі, предметом якого є прийняття орендарем у строкове платне користування земельної ділянки для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури, яка розташована по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), цільове призначення земельної ділянки (код КВЦПЗ) 12.11 (для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу), з кадастровим номером :01:236:0017. Підставою для укладання цього договору оренди землі є результати земельних торгів відповідно до протоколу №2/10 проведення земельних торгів в у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення комунальної власності від 23.10.2020 року та рішення міської ради від 02.09.2020 року №237/60. Цільове призначення земельної ділянки (код КВЦПЗ0: 12.11 (для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу). Функціональне використання (вид використання): для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури.

Також, даним договором зобов`язано позивача звернутися до спеціально уповноваженого органу містобудування та архітектури для отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки (кадастровий номер :01:236:0017) (пункт 18.1 договору).

Договір укладено на десять років та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 29.10.2020 року, номер витягу 230312719, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майно 101.

Тобто, договором оренди землі від 23.10.2020 року передбачено цільове призначення земельної ділянки - для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу, якими є автозаправні комплекси та інші об`єкти, на яких здійснюється обслуговування учасників дорожнього руху.

Що стосується доводів відповідача про те, що вимога позивача про зобов`язання відповідача надати позивачу містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для будівництва автозаправного комплексу (АЗК), відповідно до наданого позивачем містобудівного розрахунку, затвердженого протоколом містобудівної ради від 09.10.2020 року за №175, є втручанням у виключну компетенцію органу місцевого самоврядування, оскільки прийняття рішень є складовою частиною діяльності органу місцевого самоврядування не приймається до судом до увагу з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Як зазначено у пункті 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Суд враховує позицію, яка висвітлена в пункті 9 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003, а саме: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13)».

Суд зазначає, що на законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими необхідно розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

З огляду на наведене, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження щодо надання містобудівних умов та обмеження забудови чи надання мотивованої відмови у його наданні регламентовано положеннями Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» .

Підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень з обґрунтуванням підстав такої відмови надається у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання (абзац четвертий, п`ятий частини четвертої статті 29 Закону №3038-VІ).

Якщо такі підстави відсутні, орган повинен надати наданні містобудівні умови та обмеження забудови. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати містобудівні умови та обмеження забудови або не надати (відмовити). Згідно з законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 22.12.2018 року у справі № 804/1469/17, від 14.08.2019 у справі №0640/4434/18, від 12.09.2019 у справі №0640/4248/18.

Щодо ефективності обраного позивачем способу захисту, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд».

З огляду на викладене, суд має право визнати дії суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати вчинити певні дії. При цьому суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

В контексті обставин спору застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Як встановлено судом, позивач під час звернення до відповідача надав всі необхідні документи, визначені чинним законодавством.

Також відповідачем не спростовано належними доказами підстави для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень забудови, а відтак, враховуючи вищевикладене, зобов`язання відповідача надати позивачу містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для будівництва автозаправного комплексу (АЗК), за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. №2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0017, відповідно до наданого ТОВ «СІЛЛ ОІЛ» містобудівного розрахунку, затвердженого протоколом містобудівної ради від 09.10.2020 року за №175 є належним способом захисту, оскільки у відповідача відсутні альтернативні варіанти поведінки у межах спірних правовідносин.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою сплачено судовий збір у сумі 2481 грн. при цьому позовні вимоги останнього задоволено у повному обсязі, суд, керуючись приписами ч.1 ст.139 КАС України, дійшов висновку про те, що сума судових витрат зі сплати судового збору, сплачена позивачем, підлягає відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення цих витрат з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради у видачі Товариству з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для будівництва автозаправного комплексу (АЗК), за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. №2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0017 викладену в листі від 29 грудня 2021 року №7/20-592.

Зобов`язати Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради надати Товариству з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для будівництва автозаправного комплексу (АЗК), за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. №2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0017, відповідно до наданого ТОВ «СІЛЛ ОІЛ» містобудівного розрахунку, затвердженого протоколом містобудівної ради від 09.10.2020 року за №175.

Стягнути з Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, буд. 75, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» (49000, м. Дніпро, вул. Барикадна, буд. 15А, ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2481 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна