Справа № 725/765/21
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/765/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Войтун О.Б.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

11 травня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної митної служби України на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 21 березня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці Державної митної служби України про скасування постанови про порушення митних правил №2034/40800/19 від 20.03.2020 року,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з адміністративним позовом до Чернівецької митниці Держмитслужби України про скасування постанови про порушення митних правил №2034/40800/19 від 20.03.2020.

Першотравневий районний суд м. Чернівці рішенням від 21.03.2022 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що згідно матеріалів справи станом на дату винесення митним органом постанови автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 CDI»» 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1 ОСОБА_1 був розмитнений та було видано Посвідчення про реєстрацію серії НОМЕР_2 згідно якого Буковинська митниця не заперечує проти реєстрації зазначеного транспортного засобу, тому посилання у постанові, що станом на 20.03.2020 (дата винесення постанови) автомобіль не розмитнений спростовуються матеріалами справи про порушення митних правил.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства України у правових відносинах з Україною позивач має статус громадянина-резидента і на території України повинен користуватись документами, що підтверджують його статус як громадянина України.

Вважає, що при ввезенні на територію України транспортного засобу іноземної реєстрації позивач надав паспорт громадянина Португалії з метою ухилення від сплати митних платежів.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13.12.2019 (службова записка щодо уточнення дати складення протоколу) головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 м/п «Вадул-Сірет» Буковинської митниці Держмитслужби Акостакіоає В.Г. було складено відносно гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протокол про порушення митних правил №2034/40800/19.

Із змісту протоколу встановлено, що 13.12.2019 о 16 год. 10 хв. на територію п/п «Порубне» в зону митного контролю в`їхав автомобіль марки «Мерседес Спринтер» країна реєстрації Польща, державний номер « НОМЕР_3 » під керуванням гр. України ОСОБА_1 який прямував з України до Румунії в приватних справах. У зазначеному автомобілі також слідувало 4 пасажира. Вказаний громадянин до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору» та до митного контролю подав закордонний паспорт громадянина Португалії НОМЕР_4 , виданий 11.05.2016 на ім`я ОСОБА_2 .

Під час проведення митних формальностей, ОСОБА_1 пред`явив паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 виданий 17.09.2012.

Згідно поданого до митного контролю паспорта гр. Поругалії НОМЕР_4 , виданий 11.05.2016 сервісним центром міграційної поліції м. Лісабон на ім`я « ОСОБА_2 » та паспорта гр. України для виїзду за кордон НОМЕР_5 виданий 17.09.2012 уповноваженим органом 7310 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що вони видані на одну особу.

Маючи статус «резидента» згідно до інформації яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС, митним органом встановлено, що неодноразово для в`їзду на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення терміном до одного року» на транспортному засобі марки «Мерседес Спринтер», країна реєстрації Польща, державний номер « НОМЕР_3 », кузов НОМЕР_1 через пункти пропуску, митниць ДФС гр. ОСОБА_1 використав паспортний документ гр. Португалії № НОМЕР_4 , виданий 11.05.2016 року сервісним центром міграційної поліції м. Лісабон на ім`я «YADERNYK VITALIY».

Постановою по справі про порушення митних правил №2034/40800/19 від 20.03.2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 461 093 грн. 43 коп..

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Спірні правовідносини регулюються нормами Митного кодексу України, Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року, Закону України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Порядком централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №185, а також Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201.

Документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Відповідно до п.п.14.1.213 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, резиденти це зокрема фізична особи яка має місце проживання в Україні. У разі якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв`язки (центр життєвих інтересів) в Україні. У разі якщо державу, в якій фізична особа має центр життєвих інтересів, не можна визначити, або якщо фізична особа не має місця постійного проживання у жодній з держав, вона вважається резидентом, якщо перебуває в Україні не менше 183 днів (включаючи день приїзду та від`їзду) протягом періоду або періодів податкового року. Достатньою (але не виключною) умовою визначення місця знаходження центру життєвих інтересів фізичної особи є місце постійного проживання членів її сім`ї або її реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності.

Згідно ч. 3 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

За змістом ст.485 Митного кодексу України особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Тобто, з об`єктивної сторони правопорушення передбачене ст. 485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, зокрема: діяння, спрямоване на ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Згідно приписів ч.1 ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розмір стягнення, що повинен бути накладений на порушника за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, залежить від розміру несплаченої суми митних платежів, а тому необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення, визначеного Законом стягнення, є доведення факту не сплати особою суми митних платежів у певному розмірі.

Згідно ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 під час ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 CDI»» країна реєстрації Польща, державний номер « НОМЕР_3 », 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1 надав паспорт громадянина Португалії.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 перед складанням відносно нього протоколу в`їхав на митну територію України 09.12.2019 та станом на 09.12.2019 у нього був наявний як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина Португалії, та він мав постійне місце проживання на території України, отже він у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Отже, у даному випадку позивач при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу особистого користування повинен був сплатити усі необхідні митні платежі.

При цьому встановлено, що згідно відповіді Державної міграційної служби України в Чернівецькій області було на запит Буковинської митниці Держмитслужби, повідомлено, що гр. ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 за паспортом громадянина України виданого 05.11.1996, а згідно відповіді комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №5 за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 зареєстрованим не значиться, тобто фактично не встановлено чи станом на дату ввезення транспортного засобу у гр. ОСОБА_1 було зареєстроване місце проживання на території України.

Отже, щоб визначити резидентський статус особи необхідно встановити ряд обставин. Однак митним органом цього зроблено не було.

Також, із змісту службової записки встановлено, що митну вартість автомобіля марки «Мерседес Спринтер», країна реєстрації Польща, державний номер « НОМЕР_3 », кузов НОМЕР_1 було визначено орієнтовно у розмірі 153 69781 грн., при цьому у даній службовій записці зазначено, що відомості, щодо митної вартості транспортного засобу є інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів. Крім того запропоновано для більш точної інформації, щодо визначення митної вартості автомобіля звернутися до експертів товарознавців.

Отже, відомості зазначені у службовій записці є інформативними і не можуть бути повністю достовірними.

Слід також зазначити, що жодних доказів в підтвердження обґрунтованості визначеного відповідачем розміру несплачених позивачем митних платежів ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції відповідач не надав.

Тобто, службова записка митного органу не є належним доказом у справі про порушення митних правил, оскільки не визначає точного розрахунку митних платежів по вказаному транспортному засобу.

При цьому, згідно матеріалів справи станом на дату винесення митним органом постанови автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 CDI»» 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1 ОСОБА_1 був розмитнений та було видано Посвідчення про реєстрацію серії НОМЕР_2 , згідно якого Буковинська митниця не заперечує проти реєстрації зазначеного транспортного засобу.

Тобто, посилання у постанові, що станом на 20.03.2020 (дата винесення постанови) автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 CDI»» 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1 ввезений ОСОБА_1 не розмитнений спростовуються матеріалами справи про порушення митних правил.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність у діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, оскільки ОСОБА_1 до моменту розгляду справи було здійснено митне оформлення автомобіля, неповноту провадження у справі, а також невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи, а тому постанова від 20 березня 2020 року у справі про порушення митних правил №2034/40800/19 підлягала скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 21 березня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.