Справа № 140/2864/22
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

13 травня 2022 рокуЛуцькСправа № 140/2864/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельської міської ради Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернулася з позовом до Ковельської міської ради Волинської області (відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 23.12.2021 №16/109 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 »; зобов`язання Ковельської міської ради Волинської області укласти договір оренди земельної ділянки площею 132 кв м по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :25:032:0014) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішенням Ковельської міської ради від 24.10.2013 за № 43/10 їй було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 132 кв м, яка знаходиться по АДРЕСА_1 в оренду строком на 5 років з цільовим призначенням для ведення огородництва без права зміни цільового призначення.

Рішенням Ковельської міської ради від 27.03.2014 №53/44 внесено зміни до рішення Ковельської міської ради від 24.10.2013 за № 43/10 в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельних ділянок терміном на 25 років та слова «для ведення огородництва без права зміни цільового призначення земельної ділянки» замінено «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

Рішенням Ковельської міської ради від 10.07.2014 № 57/52 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її ОСОБА_1 в оренду строком на 25 років площею 132 кв м по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :25:032:0014) для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та в подальшому було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки за номером 1/111 від 31.07.2014 , між позивачем та Ковельською міською радою про надання в довгострокове платне користування земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, та споруд по АДРЕСА_1 .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2015 у справі № 159/5621/14-ц вказані вище рішення Ковельської міської ради Волинської області та договір оренди земельної ділянки було визнано недійсними.

Разом з тим, земельна ділянка площею 132 кв м по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд залишилася сформованою з присвоєнням їй кадастрового номеру - :25:032:0014, що підтверджується відомостями з Державного земельного кадастру.

З огляду на те, що земельна ділянка площею 132 кв м по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :25:032:0014) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і?споруд вже сформована, право власності на неї зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і дана земельна ділянка необхідна позивачу для обслуговування власного житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також враховуючи рішення відповідача від 10.07.2014 року № 57/56, яке в судовому порядку протиправним не визнавалося та не скасовувалося, законних підстав для відмови ОСОБА_1 в укладенні договору оренди земельної ділянки площею 132 кв.м. по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :25:032:0014) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, у відповідача не було.

Що стосується протиправності п. 2 рішення відповідача від 23.12.2021 №16/109, зазначає, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позов від 14.04.2022 №6.09/32 відповідач позовних вимог не визнав, в обгрунтування цієї позиції зазначив, що 24.11.2021 ОСОБА_1 звернулась з заявою про оформлення договору оренди земельної ділянки, площею 132 кв м по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку.

За результатами розгляду заяви, Ковельською міською радою було прийнято рішення від 23.12.2021 за № 16/109 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ». Зазначеним рішенням ОСОБА_1 відмовлено в оформленні договору оренди земельної ділянки площею 132 кв м по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Цим же рішенням скасовано пункт 4 рішення Ковельської міської ради від 10.07.2014 № 57/56 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення та надання земельних ділянок у власність та оренду».

Підставою для прийняття такого рішення слугувало рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2015 у справі №159/5621/14-ц, яке набрало законної сили, про визнання недійсним рішення Ковельської міської ради від 24.10.2013 №43/10 в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки орієнтовною площею 132 кв м, яка знаходиться по АДРЕСА_1 в оренду строком на 5 років з цільовим призначенням для городництва без права зміни цільового призначення; про визнання недійсним рішення Ковельської міської ради від 27.03.2014 №53/44 в частині внесення змін до рішення Ковельської міської ради від 24.10.2013 №43/10 про надання ОСОБА_1 дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок терміном на 25 років для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 ; про визнання недійсним рішення Ковельської міської ради від 10.07.2014 №57/52, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її ОСОБА_1 в оренду строком на 25 років площею 132 кв м по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :25:032:0014) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Повторне укладання договору оренди землі між Ковельською міською радою та ОСОБА_1 на земельну ділянку (кадастровий номер :25:032:0014), відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2015 у справі №159/5621/14-ц, порушувало б права ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Щодо скасування пункту 4 рішення Ковельської міської ради від 10.07.2014 року №57/56 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення та надання земельних ділянок у власність та оренду» оспорюваним рішенням міської ради від 23.12.2021 № 16/109 повідомив, що після надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 132 кв м, яка знаходиться по АДРЕСА_1 рішенням Ковельської міської ради від 24.10.2013 за № 43/10 (зі змінами внесеними рішенням Ковельської міської ради від 27.03. 2014 за № 53/44), позивачем був поданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :25:032:0014) в оренду на затвердження Ковельською міською радою.

Ковельською міською радою при затвердженні поданого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :25:032:0014) в оренду було прийнято два рішення по суті з даного питання: 1)рішення Ковельської міської ради від 10.07.2014 за №57/52; 2) рішення Ковельської міської ради від 10.07.2014 за №57/56.

Факт прийняття двох рішень з одного того самого питання був виявлений при розгляді заяви про оформлення договору оренди земельної ділянки, площею 132 кв м по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку від 24.11.2021.

Оскільки рішення Ковельської міської ради від 24.10.2013 за № 43/10 (зі змінами внесеними рішенням Ковельської міської ради від 27.03.2014 за № 53/44) визнанне недійсним, то і пункт 4 рішення Ковельської міської ради від 10.07.2014 № 57/56 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення та надання земельних ділянок у власність та оренду» був скасований Ковельською міською радою, оскільки перед затвердженням проекту землеустрою має передувати надання відповідного дозволу.

Враховуючи вищенаведене, Ковельська міська рада вважає, що оскаржуване рішення міської ради було прийняте в законний спосіб. Повторне укладання договору оренди землі між Ковельською міською радою та ОСОБА_1 на земельну ділянку (кадастровий номер :25:032:0014) порушувало б права ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Рішенням Ковельської міської ради від 24.10. 2013 за № 43/10 ОСОБА_1 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 132 кв м, яка знаходиться по АДРЕСА_1 в оренду на 5 років з цільовим призначенням для ведення городництва без права зміни цільового призначення.

Рішенням Ковельської міської ради від 27.03.2014 №53/44 внесено зміни до рішення Ковельської міської ради від 24.10.2013 за № 43/10 в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельних ділянок терміном на 25 років та слова «для ведення огородництва без права зміни цільового призначення земельної ділянки» замінено «для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

Рішенням Ковельської міської ради від 10.07.2014 № 57/52 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її ОСОБА_1 в оренду строком на 25 років площею 132 кв м по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :25:032:0014) для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та в подальшому було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки за номером 1/111 від 31.07.2014 , між позивачем та Ковельською міською радою про надання в довгострокове платне користування земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, та споруд по АДРЕСА_1 .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2015 у справі № 159/5621/14-ц, яке набрало законної сили, визнано недійсним рішення Ковельської міської ради від 24.10.2013 №43/10 в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки орієнтовною площею 132 кв м, яка знаходиться по АДРЕСА_1 в оренду строком на 5 років з цільовим призначенням для городництва без права зміни цільового призначення; визнано недійсним рішення Ковельської міської ради від 27.03.2014 №53/44 в частині внесення змін до рішення Ковельської міської ради від 24.10.2013 №43/10 про надання ОСОБА_1 дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок терміном на 25 років для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 ; визнано недійсним рішення Ковельської міської ради від 10.07.2014 №57/52, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її ОСОБА_1 в оренду строком на 25 років площею 132 кв м по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :25:032:0014) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, міська рада.

24.11.2021 ОСОБА_1 звернулась з заявою до відповідача про оформлення договору оренди земельної ділянки, площею 132 кв м по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку.

За результатами розгляду заяви, Ковельською міською радою було прийнято рішення від 23.12.2021 за № 16/109 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ». Зазначеним рішенням ОСОБА_1 відмовлено в оформленні договору оренди земельної ділянки площею 132 кв м по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Цим же рішенням скасовано пункт 4 рішення Ковельської міської ради від 10.07.2014 № 57/56 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення та надання земельних ділянок у власність та оренду». Підставою для прийняття такого рішення слугувало рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2015 у справі № 159/5621/14-ц, яке набрало законної сили.

Не погоджуючись з рішенням відповідача від 23.12.2021 №16/109 позивач звернулась до суду з позовом про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Отже, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість, однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Суд зауважує, що участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак, не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.

Згідно із частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачено в статті 19 ЦПК України, у частині першій якої зазначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Аналіз змісту статті 19 КАС України та статті 19 ЦПК України дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування юрисдикції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень); визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав особи.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Як визначено частинами першою, другою статті 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею; суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно із статтею 80 цього ж Кодексу суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно із статтею 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок комунальної власності із постійного користування відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок приватної власності для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

З наведеного слідує, що відповідач від імені територіальної громади при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб`єктом земельних відносин, а тому є вільний у виборі суб`єкта щодо надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом.

Стаття 59 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно зі статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положеннями статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Отже, при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

У справі, що розглядається, підставою для звернення до суду з цим позовом стала незгода позивача із рішенням органу місцевого самоврядування як власника комунального майна (земельної ділянки), прийнятим на реалізацію правомочностей щодо розпорядження таким комунальним майном, що виключає розгляд цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Наявність відповідача (суб`єкта владних повноважень) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

З матеріалів справи вбачається, що частина спірної земельної ділянки, щодо якої позивач просить зобов`язати відповідача укласти договір оренди, використовується третіми особами, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (мешканцями будинку АДРЕСА_2 ). Зокрема, Ковельським міськрайонним судом у рішенні від 07.10.2015 в цивільній справі №159/5621/14-ц було встановлено, що прийняття Ковельською міською радою рішень від 24.10.2013 №43/10, від 27.03.2014 №53/44, від 10.07.2014 №57/52 порушує права третіх осіб, внаслідок чого вказані рішення відповідача були визнані недійсними. З цих же підстав був визнаний недійсним договір оренди земельної ділянки 31/111 від 31.07.2014, укладений між ОСОБА_1 та Ковельською міською радою про надання в строкове платне користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Відтак, враховуючи встановлені обставини справи та вищенаведені норми чинного законодавства, цей спір безпосередньо не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку саме органу державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Зміст позовних вимог свідчить про те, що метою звернення позивача до суду з цим позовом є укладення договору оренди з земельної ділянки з відповідачем Ковельською міською радою (орендодавцем), при цьому позивач вважає, що має на це повне право. У свою чергу Ковельська міська рада вказує на те, що повторне укладення договору оренди земельної ділянки порушуватиме права третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також суперечитиме рішенню Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2015 у справі № 159/5621/14-ц, яке набрало законної сили.

На думку суду, з матеріалів справи чітко вбачається наявність приватно-правового спору.

Наведене вказує на те, що спір у цій справі виходить за межі публічно-правового та, з огляду на характер правовідносин у цій справі, має вирішуватись у порядку цивільного судочинства.

Правомірність та добросовісність дій Ковельської міської ради Волинській області щодо розпорядження земельною ділянкою може бути перевірено під час вирішення цивільно-правового позову щодо захисту прав позивача на одержання земельної ділянки в оренду. При цьому, такий спір безпосередньо стосується прав третіх осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а тому не може бути розглянутий без їх участі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи суд дійшов висновку, що провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Ковельської міської ради Волинської області про визнання протиправним і скасування рішення від 23.12.2021 №16/109 та зобов`язання укласти договір оренди земельної ділянки площею 132 кв м по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :25:032:0014) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, необхідно закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України з одночасним роз`ясненням позивачу, що розгляд цієї справи має здійснюватися в порядку цивільного судочинства.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (частина друга статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із частиною першою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини другої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Як передбачено частинами першою, другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, оскільки провадження у цій справі закрито з інших підстав, ніж у зв`язку з відмовою позивача від позову, а саме на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, тому позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України судовий збір в сумі 992, 40 грн, сплачений згідно з квитанцією від 15.03.2022 № 0.0..1.

Керуючись статтями 143, 238, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Ковельської міської ради Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, закрити.

Роз`яснити, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду, спір підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України сплачений згідно з квитанцією від 15.03.2022 № 0.0..1 судовий збір у сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.М. Димарчук