Справа № 155/29/22
Суддя: Сметана В. М.
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №155/29/22
Провадження №2-а/155/11/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2022 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сметани В.М.,

при секретарі судового засідання Ревуцької М.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Шмідта С.А.,

представника відповідача Гнатюка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, Головного управління Національної поліції у Волинській області, про визнання протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 11 січня 2022 року звернувся в суд з позовом до відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 грудня 2021 року поліцейським відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області відносно нього винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП.

Позивач посилається на неправомірність винесеної постанови, оскільки така складена за відсутності даних про вчинення правопорушення, не містить обґрунтованості вини та доказів вчинення правопорушення. Вважає постанову незаконною, прийнятою без врахування істотних обставин справи та такою, що порушує його права, оскільки він не керував автомобілем, а знаходився в салоні авто.

Враховуючи вищевикладене, просив суд скасувати постанову поліцейського ВП №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 04 грудня 2021 року серії БАБ №845327.

Ухвалою суду від 12 січня 2022 року дану позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 31 січня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі, залучено в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції у Волинській області.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених в ньому, просили його задовольнити. Суду пояснили, що позивач ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, лише знаходився в салоні автомобіля, оскільки погано себе почував. Працівники поліції підійшли до його автомобіля і в грубій формі вимагали від нього вийти з авто і пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Представник відповідача відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, вказував, що працівниками поліції під час притягнення ОСОБА_1 діяли відповідно до норм закону, оскаржувана постанова є законною і не підлягає скасуванню.

Заслухавши позивача і його представника, представника відповідача та свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії БАБ №845327 від 04 грудня 2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно даної постанови вбачається, що 04 грудня 2021 року о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в селі Лемешів по вулиці Підгаєцька, керував автомобілем та під підчас перевірки документів, працівникам поліції на їх вимогу не пред`явив посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив п.2.4(а) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

Надаючи правову оцінку вищенаведеній постанові відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, - особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно вимог п.п. а), п.2.4. ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

Відповідно до п.2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс.

Частиною 1 статті 126 КУпАП, передбачена відповідальність, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Як наголошує ч.ч.1, 2, ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі наданих письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Позивачем, в позовній заяві зазначав, що не керував транспортним засобом, а також, що його ніхто не зупиняв, оскільки автомобіль був припаркований на узбіччі.

Як передбачено ч.1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п.п.1,2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

А пункт 1 частини 1, статті 35 того ж Закону України «Про Національну поліцію» наголошує, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно п.1 ч.1 ст.40 ЗУ «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Як вбачається з наданого відповідачем відеозапису подій, які мали місце 04 грудня 2021 року, під час спілкування з працівниками поліції позивач неодноразово повідомляв, що керував транспортним засобом і випадково не взяв з собою посвідчення водія і свідоцтво на право керування транспортним засобом. Повідомлення позивача, що він не керував транспортним засобом на відеозаписі відсутнє.

Свідок ОСОБА_2 суду повідомив, що ввечері 04 грудня 2021 року він йшов до місцевого магазину в с. Лемешів і бачив біля даного магазину припаркований автомобіль позивача. Після виходу з даного магазину він побачив біля даного авто працівників поліції які спілкувались з ОСОБА_1 . Момент зупинки автомобіля позивача і наближення до нього працівників поліції він не бачив.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду пояснили, що під час патрулювання вулиць с. Лемешів вони помітили автомобіль, який рухався підозріло, маневруючи по автодорозі, тому вони прийняли рішення про його зупинку та перевірку даного транспортного засобу. Зупинку даного авто здійснювали за допомогою проблискових маяків. Після спілкування з водієм ОСОБА_1 у них виникла підозра на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи у лікарні, ОСОБА_1 погодився прослідувати до лікарні. Також вказували, що під час руху до лікарні, ОСОБА_1 попросив зупинитись біля його будинковолодіння для прийому таблеток, оскільки почував себе погано, після чого прослідував до свого будинку і не повернувся, у зв`язку з чим вони прослідували за ним до будинку, в якому між ними та членами сім`ї ОСОБА_1 виник конфлікт. Останній відмовився вийти з будинку, а тому ними оскаржувана постанова була складена у відсутності позивача та в подальшому скерована поштою на його домашню адресу.

З наданого позивачем листа Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області № 3/1042/50/01-2020 від 21 лютого 2022 року, за фактом звернення ОСОБА_1 щодо неправомірних дій працівників поліції проводилось службове розслідування, за результатами якого встановлено порушення щодо переривання відеозапису нагрудного відеореєстратора під час виявлення та оформлення адміністративного правопорушення.

Також судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 04 грудня 2021 року був складений адміністративний протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, який перебуває на розгляді в судді та станом на 11 травня 2022 року не розглянутий.

Щодо покликання представника позивача на обставину, що поліцейським під час притягнення до адміністративної від відповідальності ОСОБА_1 не було зібрано і долучено до справи достатніх доказів, які б підтверджували вину позивача у даному адміністративному правопорушенні, суд зазначає, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відсутність відеозапису руху автомобіля позивача та його зупинку, на думку суду не спростовує наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Інші доводи захисника щодо можливих порушень, допущених працівниками поліції в своїй сукупності не спростовують встановлені судом обставини і зібрані докази наявності вини ОСОБА_5 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

На наданому позивачем відеозаписі наявний словесний конфлікт між членами сім`ї ОСОБА_1 та працівниками поліції, а також відмова ОСОБА_1 пройти з поліцейськими для оформлення відповідних матеріалів. Інших обставин, які б спростовували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП суд не вбачає.

Пояснення ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, суд розцінює як намагання останнім уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що доводи ОСОБА_1 , викладені у його адміністративному позові є безпідставними, а також такі, що в повній мірі спростовані дослідженими в ході розгляду справи доказами.

Статтею 9 КУпАП, визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, Головного управління Національної поліції у Волинській області, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

У зв`язку з відмовою у позові, суд, виходячи із положень ст.139 КАС України, вважає за необхідне понесені позивачем судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на нього.

На підставі ст. ст.121, 126, 251, 252, 280 КУпАП, ЗУ «Про Національну поліцію», керуючись ст. ст.77, 241-246, 262-263, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Залишити постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №845327 від 04 грудня 2021 року без змін.

Позов ОСОБА_1 до відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, Головного управління Національної поліції у Волинській області, про визнання протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Згідно зі статтями 255, 286, 293 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

На виконання п.4 ч.5 ст.246 КАС України, суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 05 березня 1998 року Горохівським РВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області, місцезнаходження: місто Луцьк, вулиця Винниченка, 11, Волинська область.

Відповідач: відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького районного управління Національної поліції у Волинській області, місцезнаходження: місто Горохів, вулиця Шевченка, 27, Волинська область.

Дата складення повного судового рішення 11 травня 2022 року.

Головуючий В.М. Сметана