Справа № 420/27246/21
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Бойко О.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 26 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправною та скасування постанови, вирішив у задоволенні позову відмовити.

І. Суть спору

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, 26 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України, в якому просив суд:

визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІІ групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Одеса-Аеропорт» 1 категорії (тип А) старшого лейтенанта Владислава П`янковського від 23.06.2021, затверджену начальником Одеського прикордонного загону полковником Сергієм Рибаченко про заборону в`їзду в Україну громадянину Туреччини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 3 роки.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

Представник позивача стверджував, що в основу рішення, яке оскаржується, відповідач поклав письмове пояснення позивача, що відбиралося у нього з грубим порушенням ст.63 Конституції України і права на перекладача. Дані обставини призвели до висновку відповідача, який не відповідає дійсності, про те, що позивач у 2015 році відвідував ТОТ АР Крим.

Зокрема, представник позивача зазначав, що посадові особи відповідача недобросовісно провели опитування позивача, використовуючи при цьому слабкі знання російської мови, знехтувавши твердженням позивача, що він відвідував ТОТ АР Крим до окупації.

(б) Позиція відповідача.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, хоча був належним чином проінформований про відкриття провадження у справі та своєчасно отримав відповідну ухвалу суду, в якій суд повідомляв про його право на відзив та встановив строк для подання відзиву. Даний факт підтверджується матеріалами справи.

ІІ. Процедура та рух справи

14.02.2022 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Під час дослідження відео- доказу суд переглянув відеозапис опитування позивача, зафіксований на компакт диску.

ІV. Обставини справи, встановлені судом та докази на їх підтвердження

Позивач є громадянином Туреччини. В Україну він прибув 23.06.2021 авіарейсом TNY-463 сполученням «Стамбул-Одеса».

Під час здійснення паспортного другої лінії контрою позивач надав паспорт громадянина Республіки Туреччина для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 10.04.2012 уповноваженим органом. Під час здійснення перевірки посадові особи відповідача оптували позивача російською мовою.

За результатами проведення контролю 23.06.2021 відповідач виніс постанову про заборону в`їзду в Україну строком на три роки (а.с.41).

У спірній постанові відповідач зазначив, що впродовж проведення контролю стало відомо, що позивач незаконно перетинав ТОТ АР Крим, а саме відвідував з метою туризму м. Сімферополь у 2015 році, слідувавши літаком «Москва-Сімферополь» та у зворотному напрямку а/р «Сімферополь-Краснодар», що було зафіксовано на відомчі засоби відео фіксації та відібране пояснення. Відповідач посилається у рішення на порушення позивачем вимог ч.2 ст.10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та Порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї», затверджений Постановою КМУ від 04.06.2015 №367.

Також у спірній постанові відповідач зазначає, що керувався ч.1 ст.13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п.п. «б» п.7.4 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України».

V. Джерела права та висновки суду

Порядок в`їзду осіб на тимчасово окуповану територію АР Крим та виїзду з неї регулює ст.10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VIIвід 15.04.2014.

Так, відповідно до ч.2 цієї статті: «Іноземці та особи без громадянства в`їжджають на тимчасово окуповану територію та виїжджають з неї лише через контрольні пункти в`їзду-виїзду, в яких здійснюється тимчасовий прикордонний контроль, за умови пред`явлення паспортного документа іноземця (документа, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства) та спеціального дозволу з урахуванням положень Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

В п.п. «б» п.7.4 ст.7 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12.08.2014 №1626-VII встановлено: «У разі порушення правил перетину адміністративного кордону ВЕЗ "Крим" - підпадають під дію абзацу восьмого частини першої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

В свою чергу абз. восьмий ч.1 ст.13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" №3773-VI від 22.09.2011 серед підстав для заборони в`їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну визначає : « В`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється:

[…] якщо така особа з порушенням встановленого законодавством України порядку здійснила в`їзд на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзд з них або вчинила спробу потрапити на ці території поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду».

Відповідно до п.3 Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою КМУ від 04.06.2015 №367: «В`їзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду:

іноземців та осіб без громадянства - за паспортним документом та спеціальним дозволом, виданим територіальним органом ДМС або територіальним підрозділом ДМС у Новотроїцькому чи Генічеському районі Херсонської області».

Стаття 7-1 Закону України «Про прикордонний контроль» №1710-VI від 05.11.2019 визначає, що мова контролю під час перетину державного кордону України визначається Законом України "Про забезпечення функціонування української мови як державної".

Частина 2 ст.16 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" №2704-VIII від 25.04.2019 регулює питання застосування державної мови в державних органах спеціального призначення з правоохоронними функціями. Зокрема, з особою, яка не розуміє державної мови, працівник органу правопорядку, розвідувального органу, державного органу спеціального призначення з правоохоронними функціями може спілкуватися мовою, прийнятною для сторін, а також за допомогою перекладача. При цьому суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.6 Закону України « Про Державну прикордонну службу» відповідач має статус правоохоронного органу спеціального призначення.

Повертаючись до обставин цієї справи, суд встановив наступне.

Дослідивши відеозапис спілкування позивача з працівником прикордонної служби на компакт-диску, який надав суду позивач, суд встановив, що пояснення відбиралися російською мовою. При цьому, суд встановив, що позивач не просив забезпечити йому перекладача, відповідаючи російською мовою, розумів на достатньому рівні запитання до нього та сам повідомив про те, що АР Крим відвідував два-три роки назад літаком з території РФ .

Таким чином, суд вважає, що вказана обставина є достатньою для висновку про існування законних підстав для застосування до позивача заборони в`їзду на територію України.

VI. Розподіл судових витрат

Оскільки суд робить висновок про відмову у задоволенні позову, він не здійснює розподіл судових витрат.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246КАС України суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО

.