Справа № 160/4916/21
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2021 року Справа № 160/4916/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняГолубцової А.І.,
представника відповідача Турчак Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу №160/4916/21 за позовною заявою Державного підприємства "Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),
31.03.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державного підприємства "Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) за №Ю-847-25-У від 02.12.2020.
Позовні вимоги Державного підприємства "Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології" обґрунтовані протиправністю спірної вимоги. Так, позивач стверджує, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області всупереч встановленого чинним законодавством порядку направило до державної виконавчої служби вимогу про сплату боргу (недоїмки), яка не набрала чинності та документальне формування якої не підтверджено (розрахунок, періоди нарахування не вказано). Позивач зауважує, що вимога про сплату боргу (недоїмки) за №Ю-847-25-У від 02.12.2020 на адресу підприємства не надходила. Вимога відповідача за №Ю-847-25-У від 02.12.2020 на суму 122440, 75 грн, на думку позивача, не відповідає принципу обґрунтованості та прийнята без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а саме: не взято до уваги сплату позивачем єдиного внеску за поточні періоди, відсутній розрахунок заборгованості, не взято до уваги прийняті вимоги за попередні періоди, направлено вимогу в період оскарження за відсутності рішення про результати розгляду скарги. За даними підприємства, виходячи з нарахованих та сплачених коштів, визначений контролюючим органом розмір недоїмки не відповідає дійсності. З огляду на викладене, підприємство стверджує, що оскаржена вимога є протиправною та підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 відкрито провадження у справі №160/4916/21 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.06.2021. Останнє судове засідання по справі відбулось 13.08.2021.
Представник позивача у судове засідання від 13.08.2021 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання позивач був повідомлений належним чином.
Представник відповідача у судовому засіданні від 13.08.2021 заперечив проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.
У відповідності до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, судом встановлено наступне.
02.12.2020 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області сформовано вимогу за №Ю-847-25, якою повідомлено Державне підприємство "Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології", що станом на 30.11.2020 заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску (в т.ч. ЄСВ, штрафів та пені) складає 1951159,92 грн., яку згідно наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано позивачем 16.12.2020.
Підприємство направило до контролюючого органу повідомлення за вих. №03-02/668 від 24.12.2020, в якому позивач повідомив відповідача про оскарження вказаної вище вимоги в адміністративному порядку шляхом подання скарги до Державної податкової служби України та просив зупинити строк сплати визначеного розміру боргу (недоїмки).
Державне підприємство "Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології" подало до Державної податкової служби України скаргу на вимогу від 02.12.2020 №Ю-847-25 (вих. №03-02/667 від 24.12.2020).
За результатами розгляду означеної скарги Державною податковою службою України прийнято рішення за №1704/6/99-00-06-07-01-06 від 22.01.2021, згідно з якою спірну вимогу залишено без змін, а скаргу підприємства залишено без задоволення.
В подальшому, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області сформовано вимогу за №Ю-847-25-У, згідно з якою Державне підприємство "Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології" повідомлено про те, що станом на 12.02.2021 заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску складає 122 440, 75 грн.
Означену вимогу разом із заявою про примусове виконання (вих. №2227/5/04-36-13-09-11 від 12.02.2021) контролюючим органом направлено до Жовтоводського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).
22.02.2021 державним виконавцем Жовтоводського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Бондар-Скібіцькою Є.О. відкрито виконавче провадження №64604622 з примусового виконання вищезазначеної вимоги №Ю-847-25 У від 02.12.2020.
Не погодившись із винесеною контролюючим органом вимогою за №Ю-847-25-У від 02.12.2020, Державне підприємство "Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології" звернулося до суду із цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 (далі Закон №2464-VI (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Виходячи зі змісту положень ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
З урахуванням наведеної вище норми, Державне підприємство "Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології" є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що не заперечується останнім.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
У частині 2 статті 9 Закону №2464-VI зазначено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
Частиною 8 статті 9 Закону №2464-VI визначено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 9 Закону №2464-VI).
Відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу VI Інструкції №449, сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки встановлені Законом (Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), є недоїмкою.
Згідно з пунктами 3, 4 розділу VI Інструкції №449, у разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску та/або борги зі сплати фінансових санкцій орган доходів і зборів (податковий орган) протягом 20 днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій), надсилає вимогу про її сплату.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС на суму боргу, що перевищує 10 гривень за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції.
У відповідності до положень частини 4 статті 25 Закону №2464-VI, податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
Частиною 6 статті 25 Закону №2464-VI передбачено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.
Пунктом 13 розділу VII Інструкції №449 зазначено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.
Як встановлено судом, відповідно до інтегрованих карток інформаційної системи Податковий блок станом на 31.10.2020 заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску становила 1 951 159, 92 грн.
Інтегровані картки та інші внутрішні розрахунки є частиною інформаційної системи податкового органу.
До суми заборгованості зі внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 122 440, 75 грн., яка включена до вимоги про сплату боргу (недоїмки) за №Ю-847-25- У від 02.12.2020, входять суми несплачених зобов`язань з ЄСВ, що самостійно визначені платником податків відповідно до наданих розрахунків, а саме:
Відповідно до пункту 5 розділу VI Інструкції №449, протягом 10 календарних днів із дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов`язаний сплатити зазначені у пункті 1 вимоги суми недоїмки, штрафів та пені.
Згідно із абз. 6 п. 5 розд. VI Інструкції №449, у разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).
При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера "У" (узгоджена вимога).
В третій частині літера 'У" (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання:
- платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження;
- вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.
Орган доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності):
- виносить вимогу про сплату недоїмки до Єдиного державного реєстру виконавчих документів та пред`являє її до виконання в порядку, встановленому законом (після початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів);
- надсилає її в порядку, встановленому законом, до органу державної виконавчої служби (до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів);
- надсилає її в порядку, встановленому Законом, до органу Казначейства - відповідно до частини другої статті 6 Закону України "Про виконавче провадження", якщо платник єдиного внеску є бюджетною установою, державним органом, одержувачем бюджетних коштів, а також підприємством, установою або організацією, рахунки якої відкриті в Казначействі.
Відповідно до пункту 7 розділу VI Інструкції №449, у разі якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).
З огляду на вищезазначене, у вимозі про сплату боргу (недоїмки), яка направляється платнику податків, зазначається загальна сума недоїмки, яка склалась станом на дату формування даної вимоги та відповідно не зазначається період нарахування. Тобто, в вимогах зазначається лише факт загальної суми недоїмки, а не часткової зміни загальної суми.
Пунктом 4 розділу VI Інструкції №449 передбачено, що після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається в органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис,- в органі доходів і зборів.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.
У разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 20.10.2020 у справі №140/30/20, податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення.
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення Із зазначенням причини невручення.
Аналіз податкового законодавства свідчить про те, що податкова вимога повинна бути надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням. Додаткових вимог до надсилання податкової вимоги податкове законодавство не містить.
Після набуття статусу узгодженої оскарженої вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 02.12.2020 №Ю-847-25-У (до органу державної виконавчої служби подається вимога тільки на суму зростання боргу (недоїмки) у розмірі 122 440, 75 грн.) направлено до органів державної виконавчої служби.
Позивачем доказів протиправності прийняття оскарженої вимоги по суті заборгованості суду не надано, як не надано і доказів сплати суми боргу або щомісячних платежів за ЄСВ.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд зазначає, що за приписами статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, протягом розумного строку.
Проаналізувавши вищенаведене, судом не встановлено порушення процедури прийняття оскаржуваної вимоги, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що спірна вимога винесена відповідачем правомірно, з урахуванням вимог, визначених ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КАС України.
Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивач вмотивованих доводів на підтвердження позову не зазначив, натомість, відповідач виконав покладений на нього ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок, й довів правомірність оскарженої вимоги.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про необґрунтованість заявлених Державним підприємством "Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології" позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст. 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 25 серпня 2021 року.

Суддя О.В. Царікова