Справа № 560/3648/22
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3648/22
РІШЕННЯ

іменем України

12 травня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання врахувати при обчисленні пенсії розміри заробітної плати за відповідні періоди роботи, вказані у трудовій книжці.

В обґрунтування позову зазначає, що призначення їй пенсії за віком було проведене з врахуванням страхового стажу 30 років 10 місяців 7 днів. У той же час, при обчисленні розміру пенсії не враховано заробітну плату за періоди роботи з 20.06.1987 по 08.08.1996 у Військторзі №372 (№9) м. Каттакурган, Самаркандської області Узбекистан, оскільки в трудовій книжці запис про звільнення дописаний іншим чорнилом та з 19.09.2000 по 27.03.2003 у ТОВ "Еней" - К", оскільки відсутні відомості про нараховану заробітну плату і сплачені внески в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для зарахування стажу роботи на вищезгаданих підприємствах, на що отримала відмову від 24.01.2022. Позивач вважає таку відмову противною, тому звернулась з позовом до суду.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 01.07.2020 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

18.01.2022 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою стосовно правильності зарахування страхового стажу, у якій просила провести перерахунок призначеної пенсії з урахуванням заробітної плати, отриманої у періоди роботи з 20.06.1987 по 08.08.1996 у Військторзі № 372 (№9) та з 19.09.2000 по 27.03.2003 у ТОВ "Еней- К".

24.10.2022 за №2022-0304-8/8474 Головне управління повідомило про те, що до страхового стажу не враховані такі періоди роботи:

- з 20.06.1987 по 08.08.1996 у Військторзі №372 (№9) (м. Каттакурган, Самаркандської області Узбекистан) оскільки в трудовій книжці наказ про звільнення з роботи дописано іншим чорнилом;

- з 19.09.2000 по 27.03.2003 в ТОВ "Еней" - К", оскільки відсутні відомості про нараховану заробітну плату і сплачені внески в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг, врегульовано Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-IV)

Згідно із частиною 1 статті 24 Закону №1058 страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Частиною 4 вказаної статті Закону №1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. У свою чергу, відповідно до статті 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788 та частиною 1 статті 48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Законом встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститись в інших документах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637). Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з матеріалами справи позивачці нарахована пенсія виходячи зі стажу роботи 30 років 10 місяців 7 днів. У той же час, до страхового стажу не враховані періоди роботи з 20.06.1987 по 08.08.1996 у Військторзі №372 (№9) (м. Каттакурган, Самаркандської області Узбекистан) оскільки "в трудовій книжці наказ про звільнення дописано іншим чорнилом" та з 19.09.2000 по 27.03.2003 у ТОВ "Еней" - К" оскільки відсутні відомості про нараховану заробітну плату і сплачені внески в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На думку суду, підстави неврахування вказаного страхового стажу, відображені у повідомленні відповідача, не є обґрунтованими.

Так, неналежне ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний та пенсійний захист, зокрема щодо вирішення питання про призначення та виплати пенсії. Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у трудовій книжці особи, викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Крім того, трудовим законодавством України не передбачений обов`язок працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповненням роботодавцем чи іншими органами трудової книжки, відтак працівник не може нести фактичну відповідальність за порушення порядку заповнення його трудової книжки. Крім того, підставою для призначення пенсії є відповідний стаж, а не дотримання формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Факт роботи позивачки у Військторзі №372 (№9) (м. Каттакурган, Самаркандської області Узбекистан) відповідачем не спростовується, відтак невизнання цього періоду страхового стажу з вказаної ним причини не є обґрунтованим. З огляду на це, Головне управління слід зобов`язати врахувати позивачці заробітну плату, отримувану нею у період роботи з 20.06.1987 по 08.08.1996 на вказаному підприємстві.

Стосовно періоду роботи з 19.09.2000 по 27.03.2003 в ТОВ "Еней - К" судом встановлено, що Головне управління не врахувало відповідний період оскільки відсутні відомості про нараховану заробітну плату і сплачені страхові внески в реєстрі Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Положеннями Закону №1058-IV визначено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

За змістом статті 106 Закону №1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство - страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи. Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача. Водночас особа, за яку сплачувались страхові внески, не може відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страхових внесках не може бути підставою для незарахування періодів роботи до страхового стажу.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а(2а/208/245/16), від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 23.07.2019 у справі №617/927/17 та від 12.09.2019 у справі №489/2283/16-а.

Одночасно з цим, факт роботи позивачки на вказаному підприємстві відповідачем не спростовується, натомість підтверджений записами трудової книжки. Записи внесені відповідно до вимог законодавства, засвідчені печаткою, вказані накази про призначення та звільнення. Зважаючи на це, невизнання цього періоду страхового стажу з наведеної відповідачем причини не є обґрунтованим.

За змістом частини 3 статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. У разі сумніву в розмірі заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії, відповідач мав право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у врахуванні заробітної плати при призначенні пенсії. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №291/99/17.

За змістом статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки відповідач не довів правомірність дій та не спростував доводи позивачки належними доказами, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови врахувати при обчисленні пенсії ОСОБА_1 розміри заробітної плати, отримуваної у періоди роботи з 20.06.1987 по 08.08.1996 у Військторзі №372 (№9) (м. Каттакурган, Самаркандської області Узбекистан) та з 19.09.2000 по 27.03.2003 в ТОВ "Еней" - К".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області врахувати ОСОБА_1 при обчисленні пенсії з дати її призначення розміри заробітної плати, отримуваної у періоди роботи з 20.06.1987 по 08.08.1996 у Військторзі №372 (№9) (м. Каттакурган, Самаркандської області Узбекистан) та з 19.09.2000 по 27.03.2003 в ТОВ "Еней" - К".

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 12 травня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,м. Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя І.С. Козачок