Справа № 420/1326/22
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1326/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Свида Л.І. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати призначеної пенсії за віком починаючи з 01.04.2017 року позивачу що постійно проживає у державі Ізраїль, зобов`язання відповідача поновити нарахування та виплатити позивачу, що постійно проживає у державі Ізраїль призначену пенсію за віком починаючи з 01.04.2017 року

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Позовну заяву та відповідь на відзив обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон. В 2017 році позивачка виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де була прийнята на консульський облік в консульському відділенні посольства України в Державі Ізраїль. Позивачка перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси. Виплата пенсії припинена з 01 квітня 2017 року відповідно до її заяви від 06.10.2016 року у зв`язку із виїздом її на постійне місце проживання за кордон. На підставі заяви ОСОБА_1 та наданих документів, заявнику 11 жовтня 2016 року оформлено та видано разове доручення № 72/17 на суму 6420,90 грн. за період з 01.11.2016 року по 31.03.2017 року. Позивачка, через свого представника, 15.11.2021 року, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із адвокатським запитом щодо неправомірності припинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 , яка повинна виплачуватися безперервно. Листом від 22.11.2021 року за вих. № 1500-0403-8/146215 ОСОБА_1 була надана відповідь, в якій вказано, що на підставі ст. 51 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Пунктом 1 Порядку передбачено, що заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам i членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідчено нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника. Позивачем, через представника, 17.12.2021 року була подана заява до відповідача про поновлення виплати пенсії, тобто, саме до того органу пенсійного фонду, в якому позивач знаходився на обліку за місцем свого проживання до моменту виїзду на постійне місце проживання за кордон. Однак, станом на день подачі даної позовної заяви відповіді на заяву позивачка та її представник не отримали. Позивачка вважає, що доводи відповідача про те, що заява пенсіонера може бути передана в пенсійний фонд тільки ним особисто, звужує конституційне право пенсіонера, який проживає за кордоном, на отримання пенсії. Зважаючи на вищенаведене, оскільки ОСОБА_1 станом на час звернення до Фонду мала право на призначення ти виплату пенсії за віком, дії Фонду щодо відмови останній в поновленні такої соціальної виплати не відповідають вимогам законодавства та принципу верховенства права і є протиправними.

З відзиву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на позовну заяву вбачається що позивачка отримувала пенсію через банківську установу АБ "Південний". Розмір пенсії станом на жовтень 2016 року становив 1284,18 грн.

06.10.2016 року позивачка звернулася до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеса із заявою щодо виплати пенсії за шість місяців наперед, у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю. При цьому, надані наступні документи: заява від 06.10.2016; паспорт громадянина України для виїзду за кордон за № НОМЕР_1 з відміткою про оформлення виїзду на постійне місце проживання до Ізраїлю; довідка про зняття з реєстраційного місця проживання - з 19.09.2016 року. На підставі заяви позивачки та наданих документів, 11.10.2016 року оформлено та видано разове доручення № 72/17 на суму 6420,90 грн. за період з 01.11.2016 року по 31.03.2017 року. Пенсія за жовтень 2016 року в сумі 1284,18 грн. перерахована на поточний рахунок позивачки через банківську установу АБ "Південний". Виплата пенсії ОСОБА_1 припинена з 01.04.2017 року відповідно до її заяви від 06.10.2016року у зв`язку із виїздом її на постійне місце проживання за кордон. Отже, поновлення виплати пенсії позивачки можливо тільки після повернення на Україну та особистого звернення з паспортом громадянина України встановленого зразку та реєстраційним номером облікової картки обслуговування громадян (сервісного центру) платника податків до будь-якого відділу. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 (аркуш справи 13).

По досягненні пенсійного віку та наявності необхідного страхового стажу позивачу була призначена пенсія за віком, яка виплачувалася їй до виїзду за кордон.

ОСОБА_1 виїхала за кордон на постійне місце проживання до Ізраїлю, де була прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль.

З моменту виїзду за кордон виплату пенсії позивачці припинено.

Представником позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подано заяву про надання інформації.

Листом №1500-0403-8/146215 від 22.11.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одесі області представнику позивача повідомлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачене міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Статтею 51 Закону України передбачено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. ОСОБА_1 отримувала пенсію через банківську установу АБ "Південний". Розмір пенсії станом на жовтень 2016 року становив 1284, 18 грн. ОСОБА_1 06 жовтня 2016 року звернулася до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеса із заявою щодо виплати пенсії за шість місяців наперед, у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю. При цьому, надані наступні документи: заява від 06.10.2016; паспорт громадянина України для виїзду за кордон за № НОМЕР_1 з відміткою про оформлення виїзду на постійне місце проживання до Ізраїлю; довідка про зняття з реєстраційного місця проживання - з 19 вересня 2016 року. На підставі заяви ОСОБА_1 та наданих документів, заявниці 11 жовтня 2016 року оформлено видано разове доручення № 72/17 на суму 6420,90 грн. за період з 01.11.2016 року по 31.03.2017 року. Пенсія за жовтень 2016 року в сумі 1284,18 грн. перерахована на поточний рахунок ОСОБА_1 через банківську установу АБ "Південний". Виплата пенсії ОСОБА_1 припинена з 01 квітня 2017 року в заяви від 06.10.2016 року у зв`язку із виїздом її на постійне місце проживання за кордон. Пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 за № 1506/11846 (в редакції 16.12.2020) передбачено, що заява про поновлення виплати пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб. Згідно з пунктом 2.9 Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік. За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також копію посвідки на постійне проживання. Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника підтверджує громадянство України. Оскільки, пенсія ОСОБА_1 припинена з 01.04.2017 року, у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання до Держави Ізраїль, та пенсія не нараховувалася, надати довідку з дати припинення до 15.11.2021 року не має можливості.

Представником позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подано заяву про поновлення нарахування та виплати позивачу пенсії з 01.04.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, ст. 24, ч. 1 ст. 46 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Гарантоване громадянам Конституцією України право на соціальний захист передбачене в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та в Законі України «Про пенсійне забезпечення», якими встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Відповідно до ч. 3 ст. 1, ст. 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються.

Пенсії, призначені в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачуються за 6 місяців наперед перед від`їздом за кордон. За час перебування цих громадян за кордоном виплачуються тільки пенсії, призначені внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.49, ст. 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється на весь час проживання за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Міжнародних договорів між Україною та Ізраїлем стосовно призначення та виплати пенсії не було укладено. Пенсії, призначені в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачуються за 6 місяців наперед перед від`їздом за кордон.

Однак, рішенням Конституційного суду України №25-рп/2009 від 07.10.2009 року п. 2 ч. 1 ст. 49, друге речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір з питань пенсійного забезпечення і якщо згода на обов`язковість такого міжнародного договору не надана Верховною Радою України, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

З Рішення Конституційного Суду України №25-рп/2009, вбачається, що оспорюваними нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 07.10.2009 року порядок виплати пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон регулюється нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням рішення Конституційного суду України №25-рп/2009, тобто виплата пенсії повинна проводитися незалежно від місця проживання пенсіонера.

Відсутність законодавчо встановленого механізму поновлення виплати пенсії, припиненої у зв`язку з виїздом громадянина України на постійне місце проживання за кордон, або переведення з одного виду пенсії на інший, не може бути підставою для позбавлення таких осіб права на соціальний захист, що встановлений статтею 46 Конституції України.

Також, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07.02.2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (п. 51 цього рішення). У п. 54 рішення зазначено, що наведених вище міркувань достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, враховуючи те, що рішення Європейського суду з прав людини є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною, суд дійшов висновку, що з дня набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України №25-рп/2009 щодо неконституційності положень п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст.51 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу УПФ має право відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадян на одержання призначеної пенсії не може пов`язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні. Держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 12 червня 2018 року по справі №577/50/17-а та у відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України має враховуватися судом.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач за своєю трудовою діяльністю отримав право на призначення пенсії за віком в Україні, має право на пенсію, виплату якої було припинено, відповідач зобов`язаний відновити виплату пенсії позивачу як громадянину України, який виїхав на постійне місце проживання за кордон.

Відповідно до п. 1.5, 1.7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, заява, зокрема, про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Днем звернення за поновленням виплати пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

З матеріалів справи вбачається, що уповноважений представник позивача звернувся до відповідача із заявою про поновлення нарахування та виплати позивачу пенсії з 01.04.2017 року.

Згідно з п. 2.8, 2.22, 2.23 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також копію посвідки на постійне проживання.

Документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача до заяви додано всі необхідні копії документів, зокрема: копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон, копію ІНН, копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 ; копію відповіді на адвокатський запит №1500-0403-8/146215 від 22.11.2021 року, копію довіреності, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер.

Згідно із п. 4.1, 4.10 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

При цьому, відповідач по суті заяву про поновлення та перерахунок пенсії не розглянув та відповідне рішення про поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України не прийнято.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не вчинено дій, передбачених Порядком № 22-1 щодо розгляду заяви про поновлення та перерахунку пенсії позивача, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про наявність протиправної бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви про поновлення виплати та перерахунок пенсії позивача з 01.04.2017 року.

При цьому, оскільки відповідачем не було відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії позивачу листом, має місце саме протиправна бездіяльність відповідача, а не його дії.

Щодо вимог позивача зобов`язального характеру, суд звертає увагу що, оскільки заява позивача по суті не розглядалася, керуючись положеннями ч. 2 ст. 9 КАС України, які передбачають можливість виходу за межі позовних вимог для ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути у встановленому законодавством порядку по суті заяву про поновлення виплати та перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2017 року з урахуванням висновків суду, що наведені у рішенні суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати призначеної пенсії за віком починаючи з 01.04.2017 р. позивачу що постійно проживає у державі Ізраїль, зобов`язання відповідача поновити нарахування та виплатити позивачу, що постійно проживає у державі Ізраїль призначену пенсію за віком починаючи з 01.04.2017 р. - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви про поновлення виплати та перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2017 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути у встановленому законодавством порядку по суті заяву про поновлення виплати та перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2017 року з урахуванням висновків суду, що наведені у рішенні суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида