Справа № 591/6768/21
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/6768/21
Провадження № 2-а/591/28/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до Управління патрульної поліції в Чернігівській області та свої вимоги мотивує тим, що постановою серії ЕАО №4762287 інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернігів старшого сержанта поліції Аландаренка С.О. від 12 вересня 2021 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 1700,00 грн. за ч. 4 ст. 122 КУпАП за те, що 12 вересня 2021 року о 12:26 годині в с. Красилівка по трасі МО1, керуючи транспортним засобом Ford Fusion номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті позначеним дорожнім знаком 5.45 рухався зі швидкістю 106 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 56 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TRUCAM 2 LTI 20/20 ТСОО8294. Чим порушив п. 12.4 ПДР України - перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

Позивач стверджує, що Правила дорожнього руху на вказаній ділянці автошляху не порушив.

Працівник патрульної поліції старший сержант поліції Аландаренко С.О. в ході розгляду справи не надав йому можливості надати пояснення, докази, клопотання (письмові).

Після зупинки транспортного засобу старший сержант поліції Аландаренко С.О. отримав від нього технічний паспорт та водійське посвідчення та повідомив, що він порушив швидкісний режим та почав зачитувати його права. Він, з його дозволу, відійшов до свого т/з, щоб заспокоїти малолітню дитину, після повернення старший сержант поліції Аландаренко С.О. вручив йому постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, та повідомив що він вже з усім ознайомлений та має розписатись за отримання постанови, та що справу вже розглянуто.

В ході подальшої бесіди він з`ясував, що фіксацію швидкості руху його т/з співробітники патрульної поліції здійснювали не із стаціонарно закріпленого штативу, на якому кріпиться прилад, а з рук. На його запитання - чи рухали вони технічний прилад для фіксації швидкості під час документування мого правопорушення, останні повідомили, що вони - бігли. Доказів, що фіксацію здійснено саме на ділянці автодороги, де був зупинений його т/з, а не в іншому місці, або під час руху приладу в їхньому службовому автомобілі, працівниками патрульної поліції надано йому не було.

В порушення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» фіксація здійснювалась приладом TRUCAM з рук інспектора.

Наголошує, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак «5.70»), обумовлено ч. 2 ст. 40 Закону, згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці. На ділянці автодороги, де був зупинений його т/з, ні перед в`їздом в с. Красилівка по напрямку руху Київ-Чернігів, ні в самому населеному пункті, дорожній знак «5.70» не встановлено, тобто - відсутній.

Разом з цим, окремо зазначає, що автодорога М01 Київ-Чернігів- Нові Яриловичі, під час руху по якій було його зупинено старшим сержантом поліції Аландаренко С.О. , є автомобільною дорогою міжнародного значення з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою, з двома смугами для руху в одному напрямку, що дозволяє рухатись по ній відповідно Правил дорожнього руху зі швидкістю до 110 км/год. На ділянці дороги, де позивач був зупинений на вимогу працівника поліції, пішохідні переходи безпосередньо по дорожньому покриттю відсутні, має широку смугу відведення з відповідним інженерним облаштуванням. Є місце із спорудженим пішохідним мостом через дорогу.

У постанові, винесеній старшим сержантом поліції Аландаренком С.О., зазначається, що він керував т/з в населеному пункті позначеним д.з. 5.45 «Початок населеного пункту». Вказаний знак дійсно встановлений на вказаній вище ділянці автодороги з правого боку на узбіччі по ходу руху учасників дорожнього руху, однак ним особисто було зафіксовано, що станом на 12 вересня 2021 року він встановлений із порушеннями, та у зв`язку з придорожньою поростю кущів при русі на транспортному засобі, його не видно, крім того дублюючий знак з лівого боку проїзної частини на розділювальній смузі не встановлено взагалі.

Ним особисто зафіксовано факт відсутності на розділювальній смузі дублюючого знаку «5.45» (н.п. Красилівка), а наявний знак (розміщений з правої сторони) перебуває в поганій видимості через його закриття гіллям кущів та великогабаритних автомобілів, які можуть рухатись по крайній правій смузі.

Враховуючи вище викладене, факт того, що старшим сержантом поліції Аландаренком С.О. йому не було надано можливості надати письмові пояснення, докази, клопотання, не надано фактичних даних щодо місця здійснення та вимог до здійснення фіксації руху транспортного засобу з перевищенням швидкості відповідно до технічних умов використання приладу, факт не обладнання ділянки дороги відповідними дорожніми знаками передбаченими чинними ДСТУ не вважає себе винним. А дії працівника Національної поліції спрямовані не на забезпечення безпеки руху на вказаній ділянці автодороги, а намаганні підвищити показники службової діяльності користуючись недоліками в облаштуванні автомобільної дороги, її обслуговування та по встановленню відповідних дорожніх знаків.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернігів Аландаренка С.О. серія ЕАО №4762287 від 12 вересня 2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп. за ч. 4 ст. 122 КУпАП; стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 вересня 2021 року адміністративний позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 13 жовтня 2022 року позивачем надано суду документи на виконання ухвали суду від 28 вересня 2021 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 жовтня 2021 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом, вирішено справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

22 листопада 2021 року від представника Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, в якому просить повністю відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Звертає увагу суду, що до участі у справі не залучений Департамент патрульної поліції, який є належним відповідачем.

В обґрунтування заперечень зазначає, що 12 вересня 2021 року о 12 год. 26 хв. на 113 км автомобільної дороги МО1«Київ-Чернігів-Н.Яриловичі», в с. Красилівка, Козелецького р-ну, Чернігівської обл., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки FORD FUSION, номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 ПДР, та рухався рухався зі швидкістю 106 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 56 км/год.

Швидкість руху транспортного засобу було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 ІІ серійний номер ТС008294.

Вимірювання швидкості руху транспортного засобу під керуванням позивача здійснювалося в с. Красилівка, Козелецького р-ну, Чернігівської обл., позначеному дорожнім знаком 5.45 розділу 33 ПДР, в якому діють вимоги Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Згідно п. 12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП, а саме: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час вимірювання швидкості руху, поліцейський виконує наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу (на відео та фото видно, як червона позначка фіксується на автомобілі позивача з відстані 227,7 м., тобто вимірює швидкість саме даного автомобіля. Прилад починає вимірювання швидкості і здійснює запис відео.

Правильність реалізації у приладі TruCam II зазначеного алгоритму AES, визначений п. 5.1 ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015 (в режимі ЕСВ, визначеному ДСТУ ISO/IEC 10116:2019, із довжиною ключа 128 біт), підтверджено експертним висновком виданим Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України № 04/05/02-3560 від 24 грудня 2020 року.

Зазначає, що стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» стосується автоматичної техніки, а прилад LTI 20/20 TruCAM II не є автоматичною технікою, а є ручним засобом вимірювання швидкості, хоча технічними характеристиками він може працювати в автоматичному режимі.

Відповідно до листа ДП «Укрметртестстандарт» від 01 жовтня 2019 року за № 22-38/49, яке дало роз`яснення з приводу використання приладу TruCAM, та вказав: «Лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач LTI 20/20 TruCAM II також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового ТЗ, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фотофіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації.

Як вбачається із фото та відеозапису зроблених за допомогою приладу TruCAM, автомобіль FORD FUSION із державним номерним знаком НОМЕР_1 рухався в населеному пункті зі швидкістю 106 км/год, що є перевищенням дозволеної швидкості руху в населених пунктах на 56 км/год.

Крім того, із відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейського СВ-0017 вбачається, що інспектор дотримався передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повідомив водієві про причину зупинки транспортного засобу, пред`явив законну вимогу надати документи для перевірки, ознайомив водія із правами, якими користується особа, стосовно якої проводиться розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, надав документи на прилад, яким здійснювалося вимірювання швидкості, та жодним чином не перешкоджав водієві у реалізації вказаних прав, в тому числі надав можливість ознайомитися з відеозаписом вчиненого правопорушення.

На запитання поліцейського стосовно будь-яких пояснень, заяв, клопотань водій надав заперечну відповідь.

Згідно чинного законодавства, поліцейський лише ознайомлює особу із її правами, однак, виключно правопорушник вирішує, чи скористається він своїми правами і яким саме чином.

На автомобільній дорозі М-01 «Київ-Чернігів-Н.Яриловичі» на 117 км (в напрямку м. Київ) та на 63 км (в напрямку м. Чернігова) встановлені дорожні знаки 5.70, що свідчить про те, що перед початком руху в с. Красилівка (на 113 км), де було вчинено правопорушення, позивач завчасно був проінформований про можливість здійснення фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху.

Разом з тим, встановлення дорожнього знаку 5.70 є обов`язковим у місцях, де фіксування правопорушень здійснюється за допомогою автоматичної системи вимірювання швидкості, при цьому встановлення цього знаку у місцях, де використовується прилад TruCAM, має рекомендаційний характер і законодавством не передбачено обов`язковість їх встановлення.

Пункт 10.7.39 стандарту передбачає, що знаки 5.45 «Початок населеного пункту» і 5.46 «Кінець населеного пункту» потрібно застосовувати для позначення населеного пункту (відповідно початку та кінця), в якому чинні спеціальні вимоги, що регулюють порядок руху в населених пунктах, та установлювати на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

На дорогах з однією, двома або трьома смугами для руху в обох напрямках знак 5.46 допускають розміщувати ліворуч, на зворотному боці знака 5.45, призначеного для зустрічного руху.

Таким чином, стандарт не містить будь-яких додаткових вимог щодо дублювання дорожніх знаків 5.45 та 5.46, що спростовує дані доводи позивача.

Крім того, під час руху транспортного засобу в обов`язки водія не входить з`ясування законності встановлення дорожніх знаків та відповідність їх нормам ДСТУ.

Також, на одному з відеозаписів доданих Позивачем, які містяться на диску, зафіксовано рух транспортного засобу по населеному пункту (с. Красилівка) і позивачем невдало змонтовано відеозапис і зафіксовано дорожній знак 5.70, який розміщено і в населеному пункті. Такі дії позивача слід розцінювати, як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Посилаючись на вказане, просить залучити в якості відповідача Департамент патрульної полоіції, відмовити повністю в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (а.с.122-157).

13 грудня 2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він не погоджується з позицією відповідача та просить позов задовольнити у повному обсязі (а.с.162-164).

Крім того, 13 грудня 2021 року від позивача надійшло клопотання, згідно якого просить у вказаній справі визначити відповідачем Департамент патрульної поліції (а.с.165).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 грудня 2021 року залучено у даній справі другого відповідача - Департамент патрульної поліції, на адресу якого направлено копію ухвали та копію адміністративного позову з додатками, запропоновано надати відзив.

28 грудня 2021 року від представника Департаменту патрульної поліції надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с.173-179).

05 січня 2022 року від представника Департаменту патрульної поліції надійшла заява, в якій просить суд при розгляді даної справи врахувати відзив на позов, надісланий на адресу суду 18 листопада 2021 року (а.с.181-182).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4762287 від 12 вересня 2021 року, винесеною інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Аландаренко С.О., на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що 12 вересня 2021 року о 12 год. 26 хв. на 113 км автомобільної дороги М01 в с. Красилівка, Козелецького р-ну, Чернігівської обл., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки FORD FUSION, номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 ПДР, та рухався зі швидкістю 106 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 56 км/год.

Швидкість руху транспортного засобу було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 11 серійний номер ТС008294 (а.с. 116).

Згідно п. 12.4 ПДР України передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

За перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів за годину, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9.ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.1.1. ПДР, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год п.12.4 ПДР.

В пункті 12.9.б.ПДР зазначено, що водієві забороняється зокрема, перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту и пункту 30.3 цих Правил.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин

Судом встановлено, що обґрунтовуючи правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАО №4762287 від 12 вересня 2021 року, відповідачем надано суду копію відеозапису та фотознімку, зроблені за допомогою засобу вимірювальної техніки TruCam LTI 20/20.

Щодо правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, то такий вимірювач швидкості отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam , який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року №1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Проте, чинним законодавством не передбачено повторного проходження процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року №437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року №193.

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/22566, виданого ДП Укрметртестстандарт від 08 липня 2021 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000557 є придатним до застосування. Свідоцтво чинне до 08 липня 2022 року.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу TruCam LTІ 20/20 виробництва Laser Technology Inc. також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04 жовтня 2018 року.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/22566 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20 №ТС000557 до застосування.

Так чином працівниками поліції правомірно використовувався засіб вимірювальної техніки TruCam LT1 20/20 № ТС000557.

Щодо використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTІ 20/20 № ТС000557 у ручному режимі слід зазначити таке.

Так, листом Державного Підприємства Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів від 01 жовтня 2019 року 22-38/49 роз`яснено, що лазерний вимірювач TruCам відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM LTI 20/20 також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів у автоматичному режимі.

Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху транспортних засобів у межах максимально допустимої похибки, як в ручному, так і в автоматичному режимі + - 2 км/год в діапазоні від 2 до 200 ком/год, + - 1% в діапазоні від 201 до 320 км/год.

Нахил приладу - не викликає більшу похибку, що передбачено свідоцтвом про повірку та технічною характеристикою приладу. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Отже, слід зазначити, що при здійсненні працівниками поліції контролю режиму швидкості руху за допомогою вимірювача TruCAM LTI 20/20 експлуатаційні характеристики дозволяють проводити вимірювання шляхом утримування пристрою в руках.

Отже, доводи позивача, що використання лазерного вимірювача ТruCam в ручному режимі впливає на точність вимірювання швидкості руху ТЗ спростовуються дослідженими доказами по справі.

При цьому, максимальна похибка, у тому числі і при такому способі тримання пристрою, становитиме максимум + - 2 км/год.

Таким чином, враховуючи, що зафіксоване перевищення дозволеної швидкості руху позивачем становить 56 км/год., що значно перевищує визначений рівень похибки та не могло бути обумовлене нею, суд вважає безпідставними посилання позивача на некоректне вимірювання працівниками поліції швидкості руху транспортного засобу, що здійснене із застосуванням пристрою, що не був закріплений стаціонарно.

На підставі викладеного, надані відповідачем відеозапис та фотокартка, зроблені за допомогою приладу TruCam LTI 20/20 № ТС000557 є належними та допустимими доказами вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Щодо доводів позивача про відсутність дорожнього знаку 5.45 Початок населеного пункту та 5.70 Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху суд вважає, що вони є неспроможними.

Так, судом встановлено, що поліцейськими УПП в Сумській області ДПП перед початком здійснення контролю за швидкістю руху транспортних засобів в обов`язковому порядку здійснюється візуальний огляд наявності дорожніх знаків 5.45 Початок населеного пункту та 5.70 Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху .

З наданих відповідачем доказів, які містяться на диску, наявна фотофіксація, в якій визначено географічну локацію транспортного засобу позивача у населеному пункті автодороги М01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі с. Красилівка, 113 км.

Факт наявності знаку 5.45 не заперечується позивачем, а надані докази, в тому числі і позивачем, не підтверджують доводи адміністративного позову щодо обмеження його оглядовості.

Доводи позивача щодо відсутності дублюючого знаку на розділювальній смузі не спростовують надані докази щодо руху транспортного засобу під керуванням позивача в межах населеного пункту з перевищенням швидкості.

Щодо доводів заявленого позову про незабезпечення позивачу при вирішенні питання про притягнення його до адміністративної відповідальності можливості надати письмові пояснення, докази, клопотання, суд вказує на таке.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З наданого відповідачем відеозапису вбачається, що під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, йому були надані відповідні документи, продемонстровано фіксування швидкості руху транспортного засобу, а також було запропоновано надати пояснення, на що він відповів «які пояснення?», тобто позивачу було надано можливість надати пояснення, а також скористатися іншими правами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що інспектор забезпечив права позивача, передбачені статтею 268 КУпАП, в тому числі, і право надати пояснення, натомість, проте позивач вказаним правом не скористався.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач під час прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст. 2,9, 77, 241-246, 257-262, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову винесену інспектором роти №1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Аландаренко Сергієм Олександровичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4762287 від 12 вересня 2021 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1700 грн. 00 коп. - без змін.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Чернігівській області, місцезнаходження: 14037, м. Чернігів, вул. Громадська (Борисенка), буд. 66.

Відповідач: Департамент Патрульної поліції, , місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд.3.

Суддя А.П.Сидоренко