Справа № 752/11634/21
Суддя: Шевченко Т. М.
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/101/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.05.2022 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з участю секретаря Гладибороди Л.О., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого лейтенанта Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Рябцева Миколи Вячеславовича, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

у травні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги мотивує тим, що 08 квітня 2021 року старшим лейтенантом Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Рябцевим М.В. була винесена постанова серії ЕАН № 4035225 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої 08.04.2021р. на просп. Визволителів,11, в м. Києві позивач, керуючи транспортним засобом, рухався лівою смугою при вільній правій, чим порушив п. 11.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з порушенням закону та підлягає скасуванню, зазначає, що інспектором поліції не було встановлено об`єктивних обставин події, будь які докази вчинення ним адміністративного правопорушення відсутні.

Просить суд ухвалити рішення, яким постанову про накладання адміністративного стягнення серії ЕАН № 4035225 від 08 квітня 2021 року, винесену командиром роти, старшим лейтенантом Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Рябцевим М.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУаАП на накладання штрафу у розмірі 510,00 грн. визнати протиправною та скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 95)

21 лютого 2022 року автоматизованою системою документообігу суду було визначеного для розгляду цієї позовної заяви суддю Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М.

Відповідачі у справі відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подали.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 08 квітня 2021 року старшим лейтенантом Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Рябцевим М.В. була винесена постанова серії ЕАН № 4035225 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої 08 квітня 2021р. на просп. Визволителів,11, в м. Києві водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, рухався лівою смугою при вільній правій, чим порушив п. 11.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. (а.с.76)

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України), зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11.5 ПДР визначено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За визначенням ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено фото/відео фіксацію правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Однак, незважаючи на зазначені приписи, відповідачами на надано доказів, які б спростовували наведені позивачем твердження про те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вбачається, що відповідачами суду не надано належних доказів фіксації факту порушення позивачем Правил дорожнього руху 08 квітня 2021 року.

Таким чином, суб`єктом владних повноважень не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що відповідачами не надано суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Вимога позивача про закриття провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає задоволенню, оскільки будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду не надано.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 121, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КпАП України, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого лейтенанта Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Рябцева Миколи Вячеславовича, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, Департамент патрульної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Скасувати постанову від 08 квітня 2021 року серії ЕАН № 4035225 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену командиром роти, старшим лейтенантом Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Рябцевим Миколою Вячеславовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в сумі 510,00 гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, за яким постановою серія ЕАН № 4035225 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 08 квітня 2021 року, складеною командиром роти, старшим лейтенантом Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Рябцевим Миколою Вячеславовичем, притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 510,00 гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_1 здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн., з бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Києві (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення,9 ).

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: