Справа № 380/9147/21
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/9147/21 пров. № А/857/2537/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року(суддя Брильовський Р.М., м. Львів, повний текст рішення складено 28 грудня 2021 року) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Миколаївського комунального підприємства "Житлово-комунальне управління" про накладення арешту на кошти та інші цінності,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі ГУДПС у Львівській області) у червні 2021 року звернулося до суду з адміністративним позовом доМиколаївського комунального підприємства "Житлово-комунальне управління" (далі МКП "Житлово-комунальне управління"), у якому з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 168-169) просило накласти арешт на кошти та інші цінності МКП "Житлово-комунальне управління", що знаходяться у банках, обслуговуючих такого платника податків в розмірі 11268575,72. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що податкова заборгованість відповідача станом на 08.04.2021 становить 11268575,72 грн. Сума податкової заборгованості є узгодженою, добровільно у встановлені законом строки до бюджету не сплачена. Вжиті позивачем до відповідача заходи не призвели до погашення такого зобов`язання, тому позивач звернувся до суду з вимогою накласти арешт на кошти та інші цінності МКП «Житлово - комунальне управління», що знаходяться у банках в порядку підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі ПК України).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задоволити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції безпідставно покликається на загальну процедуру і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами, визначену статтею 94 ПК України, оскільки така стосується адміністративного арешту майна, а не накладення арешту на кошти, що знаходяться у банках на підставі пункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України, і тому не стосується предмета спору. Також вважає безпідставними покликання на залишкову вартість основних засобів та що це майно може бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Враховуючи те, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що МКП «Житлово-комунальне управління» згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване як юридична особа 09.06.2003, дата запису: 02.03.2007, номер запису: 000054816.04.2004, місцезнаходження: 81600, Львівська область, Стрийський район, місто Миколаїв, вул. Возз`єднання, будинок 10. Перелік засновників (учасників) юридичної особи: Миколаївська міська рада Стрийського району Львівської області.

ДПІ у Миколаївському районі Львівської області винесло податкову вимогу форми «Ю1» від 21.11.2001 №1/71 на суму 6942,21 грн, та податкову вимогу форми «Ю2» від 22.01.2002 №2/46 на суму 87191,97 грн.

Наявність податкової заборгованості, а саме податкові зобов`язання, штрафні санкції та пеню на загальну суму 11268575,72 грн. по податках та платежах перед бюджетом підтверджується довідкою від 15.04.2021 №10726/6/13-01-13-01-13-09-14 станом на 08.04.2021.

Актом опису майна від 11.04.2014 №12, що підтверджується копією витягу про реєстрацією в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 14.04.2014 № 43987362 проведено опис майна на суму 392881,75 грн.

Актом опису майна від 02.11.2015, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 06.11.2015 № 48254683 проведено опис майна на суму 669576,48 грн.

Таким чином, позивачем здійснено опис майна відповідача в податкову заставу на загальну суму 1062458,23 грн.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.05.2021№ 257601823 за вказаними параметрами запиту відомості про майно МКП «ЖКУ» виявлено майно, а саме будівля загальною площею 281,3 за адресою Львівська область, Миколаївський район, вул. Івана Франка І., будинок 19 згідно з актом опису майна від 11.04.2014, дата реєстрації 04.02.2015, архів, одноповерхова будівля загальною площею 87,7 кв.м.

Внаслідок чого 10.01.2020 ГУ ДПС у Львівській області прийняло рішення № 796/10/57.09-14 про стягнення коштів за рахунок готівки з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі № 813/2851/18 задоволено позов Головного управління ДФС у Львівській області про стягнення податкового боргу з рахунків в сумі 3512102,20 грн.

На виконання вище зазначеного судового рішення у банки, які обслуговують відповідача, ГУДПС у Львівській області направлено інкасові доручення: від 06.04.2019 №19708-54 здійснено часткову оплату в сумі 30400,56 грн; від 25.06.2019 №32708-54 повернуто у зв`язку з відсутністю коштів ; 17.12.2019 №127681-57 здійснено часткову оплату в сумі 9729,55 грн; 18.12.2019 №127825-57, здійснено часткову оплату в сумі 26988,87 грн.; від 18.05.2020№31164-57, здійснено часткову оплату в сумі 30400,56 грн; від 29.05.202 № 41265-57, здійснено часткову оплату в сумі 657,99 грн, від 28.05.2020 №41074-57, здійснено часткову оплату в сумі 1140,73 грн, від 15 .05.2020 №31092-57, здійснено часткову оплату в сумі 60,22 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку, оскільки з матеріалів справи не вбачається в якій саме сумі та на за який період відповідач має податковий борг, а також не доведено жодними доказами відсутність у відповідача майна, або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, тому вимоги щодо арешту на кошти та інші цінності Миколаївського комунального підприємства «Житлово-комунальне управління» на розрахункових рахунках є передчасними та не обґрунтованими.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України (далі ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пункт 16.1.4 статті 16 ПК України).

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу (підпункт 20.1.33 пункту 20.1. статті 20 ПК України).

Вказана законодавча норма встановлює одночасно, як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: - відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; - недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; - майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Заборгованість МКП Житлово-комунальне управління по податках та платежах перед бюджетом станом на 08.04.2021 становить 11268575,72 грн.

У пункті 57.1 статті 57 ПК України зазначено, щоплатник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно пункту 53.1 статті 50 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання у встановлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податковою повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 59 ПК України ДПІ у Миколаївському районіЛьвівської області винесено першу податкову вимогу форми «Ю 1» від 26.11.2001 року №1/71,другу податкову вимогу форми «Ю 2» від 22.01.2002 року № 2/46. які надіслано платнику податків.

Згідно з пунктами 59.1. та 59.5 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України орган стягнення -державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2011 року №2а-7918 11/1370 задоволено позов Державної податкової інспекції у Миколаївському районі Львівської області про стягнення з рахунків МКП «Житлово-комунальне управління» податкового боргу в сумі 1592935,39 грн.

Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист від 19.10.2011 в адміністративній справі №2a-7918/11/2011 за позовом ДПІ у Миколаївському районі Львівської області до МКП «Житлово-комунальне управління» про стягнення податкового боргу в сумі 1592935,39 грн.

ДПІ у Миколаївському районі Львівської області скеровано виконавчий лист у Миколаївський ДВС РУЮ у Львівській області, для примусового виконання постанови суду від 02.08.2011 по справі №2а-7918/11/1370.

Постановою Миколаївського ДВС РУЮ у Львівській області від 05.04.2016 накладено арешт на все майно МКП «Житлово-комунальне управління» та оголошено заборону на його відчуження, згідно виконавчого листа від 19.10.2011 по справі №2а-7918/11/1370.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15.05.2012 року по справі №2а-7918/11/1370 задоволено заяву МКП «Житлово-комунальне управління» про розстрочення виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду 02.08.2011 року №2а-7918/11/1370 про стягнення коштів з рахунків у банках в сумі 1592935,39 грн. на 5років з червня 2012 року по травень 2017 року включно зі сплатою боргу в сумі 1592935,39 грн. щомісячно рівними частками в сумі 26548,92 грн.

Постановою Львівського окружною адміністративного суду від 11 квітня 2013 року №813/2445/13-а задоволено позов Миколаївської міжрайонної МДІІІ у Львівській області про стягнення з рахунків МКП «Житлово-комунальне управління» податкового боргу в сумі 1199 275,44 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного сулу від 04.06.2013 по справі №813/3950/13-а. заяву МКП «Житлово-комунальне управління» про розстрочення виконання судового рішення у адміністративній справі № 813/2445/13-а задоволено повністю.

Розстрочено виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року на 5 (п`ять) років починаючи з червня 2013 року по травень 2018 року із сплатою суми боргу рівними частинами щомісяця в розмірі 19987,93 грн.

Вказані судові рішення комунальним підприємством систематично не виконувалися. Станом на 13.08.2018 сума несплаченого розстроченого податкового боргу за вказаними постановами, який виник протягом 2010, 2011, 2012 років, становить 1708511,25 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2014 року №813/8029/14 задоволено позов Миколаївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області про стягнення з рахунків МКП «Житлово-комунальне управління» податкового боргу в сумі 570143,49 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2014 року №813/2624/14 задоволено позов Миколаївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна МКП «Житлово-комунальне управління», шо перебуває в податковій заставі на суму 1089943,22 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року №813/1034/16 задоволено позов Миколаївської ОДПІ ГУДФС у Львівській області про накладення арешту на кошти та інші цінності МКП «Житлово-комунальне управління», шо знаходяться на рахунках у банківських установах, обслуговуючи такого платника податків на суму 570143,49 грн.

Відтак, за час здійснення діяльності МКП «Житлово-комунальне управління`виник податковий борг з 14.07.2015 по 16.03.2018 року перед бюджетом, який станом на 17.05.2018 року становить 3 512 102.20 грн.

ГУ ДФС у Львівській області 23.06.2018 скеровано позовну заяву до Львівського окружного адміністративного суду про стягнення коштів з рахунків платника у банках обслуговуючих МКП «Житлово-комунальне управління», на суму 3512102,20 гри.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 року по справі №813/2851/18 відкрито провадження в адміністративній справі ла позовом Головного управління ДФС у Львівській області до МКП «Житлово-комунальне управління» про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках в сумі 3 512 102.20 гри.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року по справі №813/2851/18 задоволено позов Головного управління ДФС у Львівській області до МКП «Житлово-комунальне управління». (СДРПОУ-05759646) про стягнення податкового борту з рахунків у банках на сумі 3512102,20 грн..

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, шо настають за останнім днем відповідного граничного строку , передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

МКП «Житлово-комунальне управління» у зазначений термін такі кошти до бюджету перераховані не були.

У податковій заставі перебуває майно комунального підприємства на суму 1698,70 грн. Отримано дозвіл суду на погашення боргу в сумі 1089,9 грн. на рахунок майна, що перебуває у податковій заставі. Реалізовано майна на суму 178000 грн. (2014 рік). Подальший продаж зупинено у зв`язку з прийняттям рішення Миколаївською міською радою про заборону відчуження майна громади. На запит інспекції про надання дозволу на реалізацію майна, міська рада відповіді не надала.

Відтак, стягнуто коштів Миколаївським РВ ДВС: 2019 рік 50000 грн.; 2020 рік 120000 грн.; Стягнуто коштів шляхом виставлення інкасових доручень: 2019 рік 160200 грн.; 2020 рік 5800 грн..

Самостійно сплачено боржником: 2016 рік -300000 грн.; 2017 рік - 284800 грн.; 2018 рік 63000 грн.; 2019 рік 64100 грн.

Апеляційний суд зазначає, що у відповідності до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, наявність податкового боргу вже було встановлено вищевказаними рішеннями суду, а тому позиція суду першої інстанції, що наявність податкового боргу не підтверджується довідкою від 15.04.2021 №10726/6/13-01-13-01-13-09-14, є невірною.

ГУ ДПС у Львівській області було виставлені інкасові доручення в обслуговуючий банк платника податків, але вжиті заходи не дали позитивного результатів щодо погашення усієї суми заборгованості перед бюджетом у зв`язку із відсутністю коштів.

На даний час суми податкових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки не сплачені до бюджету, тобто визнаються сумою податкового боргу відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14ПК України.

Вжиті контролюючим органом заходи, щодо погашення заборгованості перед бюджетом відповідачем у встановленому законом порядку не мали позитивних наслідків. Відповідачем не було вчинено дій на повне погашення податкового боргу.

Актом опису майна від 11.04.2014 №12, що підтверджується копією витягу про реєстрацією в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 14.04.2014 № 43987362 проведено опис майна на суму 392881,75 грн.

Актом опису майна від 02.11.2015, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 06.11.2015 № 48254683 проведено опис майна на суму 669576,48 грн.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.05.2021 № 257601823 за вказаними параметрами запиту відомості про майно МКП «ЖКУ» виявлено майно, а саме будівля загальною площею 281,3 за адресою Львівська область, Миколаївський район, вул. Івана Франка І., будинок 19 згідно з актом опису майна від 11.04.2014, дата реєстрації 04.02.2015, архів, одноповерхова будівля загальною площею 87,7 кв.м. Таким чином виявлено, що майна в недостатній кількості щоб погасити всю суму податкового боргу.

Разом з тим. сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в податкового органу на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт майна може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків.

Відповідач не додав до матеріалів справи звіт про експертну оцінку майна, станом на дату розгляду справи для встановлення вартості рухомого майна та нерухомого майна та не надав фінансовий звіт про фінансовий стан платоспроможності підприємства.

Отже, наведене вище свідчить, що балансова вартість описаного майна менша суми податкового боргу, що було підставою для звернення до суду з позовом.

Відтак, норма підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України зазначає, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно або його балансова вартість менша суми податкового боргу, або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Апеляційний суд констатує, що в даному випадку позивач правомірно звернувся до суду щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться у банках позивача, а тому позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а висновки суду першої інстанції є невірними.

Зважаючи на вищевикладене, на думку суду апеляційної інстанції суд першої інстанції, не дослідив належним чином всі докази наявні у справі та не прийняв до уваги фактичні обставини, а тому неправомірно ухвалив рішення щодо відмови в задоволенні позову.

Відповідно до статті 315 КАС України апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України підставою для скасування судового рішення може бути неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Відтак, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають значення для справи, що відповідно до статті 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області задовольнити, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року скасувати та прийняти нове, яким позов Головного управління ДПС у Львівській області задовольнити.

Накласти арешт на кошти та інші цінності Миколаївського комунального підприємства "Житлово-комунальне управління" (81600, Львівська область, м.Миколаїв, вул. Возз`єднання, буд. 10, ) що знаходяться у банках, обслуговуючих такого платника податків в розмірі 11268575 (одинадцять мільйонів двісті шістдесят вісім тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) гривень 72 (сімдесят дві) копійки.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш