Справа № 380/16910/21
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви без розгляду

10 травня 2022 року

Зал судових засідань №7

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Середа О-В.І.,

за участю:

представника відповідача Петрівська М.М.,

представника третьої особи Малець Н.М.,

розглянувши в підготовчому засіданні, у м. Львові, в порядку загального позовного провадження заяву представника відповідачів про застосування строків позовної давності у справі за позовом Фізичної особипідприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту містобудування Львівської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» про визнання протиправними та скасування рішення та вимоги, -

в с т а н о в и в :

Фізична особапідприємець ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася з позовною заявою до Виконавчого комітету Львівської міської ради (місцезнаходження: пл.Ринок, 1, м.Львів, 79008; ), Департаменту містобудування Львівської міської ради (місцезнаходження: пл.Ринок, 1, м.Львів, 79008; ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» (місцезнаходження: пл.Міцкевича, 6/7, м.Львів, 79005; ), в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Департаменту містобудування Львівської міської ради № 23/Р-7-1847 від 22.06.2021;

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 11.11.2016 № 1025 «Про затвердження Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м.Львові».

Ухвалою судді від 11.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

09.11.2021 на розгляд суду надійшла заява представника відповідачів про застосування строків позовної давності у справі за позовом Фізичної особипідприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту містобудування Львівської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» про визнання протиправними та скасування рішення та вимоги.

У поданій заяві представник відповідачів заявляє про пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України, покликаючись на те, що позивач могла дізнатись про обставини, викладені у позові та ознайомитися з оскаржуваним рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 11.11.2016 № 1025 на веб-сторінці Львівської міської ради. Відтак вважає, що строк звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження вказаного рішення завершився 12.05.2017, а тому просить даний позов залишити без розгляду.

У підготовчому судовому засіданні представники Департаменту містобудування Львівської міської ради та Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» просили задовольнити вищевказане клопотання та залишити позовну заяву без розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату судового засідання була повідомлена належним чином.

Розглядаючи заяву представника відповідачів про застосування строків позовної давності, суд керується наступним.

Загальні правила щодо строків звернення до адміністративного суду із позовом регламентовано ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду ст.123 КАС України.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.ч.1, 2 ст. 122 КАС України).

Водночас, згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач оскаржує рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 11.11.2016 № 1025 «Про затвердження Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м.Львові», що за своїми ознаками є нормативно-правовим актом відповідно до приписів п. 18 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Так, особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень визначено ст. 264 КАС України, згідно з ч. 3 якої нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.

Тобто, спеціальна норма ч. 3 ст. 264 КАС України пов`язує строк звернення до суду щодо оскарження нормативно-правового акта (яким є оскаржуване виконавчого комітету Львівської міської ради) не з моментом, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушене таким актом право, а зі строком (періодом) чинності такого нормативно-правового акта.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 норму ч. 2 ст. 58 Конституції України щодо дії нормативно - правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності.

Як роз`яснено в рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 у справі №1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) положення ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч.ч. 1, 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, учасниками справи не надано і в матеріалах справи відсутні докази втрати чинності (припинення дії) оскаржуваного рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 11.11.2016 № 1025 «Про затвердження Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м.Львові».

Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 13.03.2019 у справі № 712/8985/17 висловив позицію про те, що оскільки чинний нормативно-правовий акт може обумовлювати триваюче порушення суб`єктивних прав, свобод чи інтересів, то, відповідно, строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи слід розраховувати від усього часу чинності (тривалості дії) нормативно-правового акту.

Аналогічною є позиція Верховного Суду у постанові від 24.01.2019 у справі № 826/22472/15, у якій судом зазначено, що висновок про початок перебігу шестимісячного строку на оскарження нормативно-правового акту з моменту його офіційного опублікування є передчасним з огляду на положення ст. 171 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). На підтвердження цього свідчить ст. 264 КАС України (в редакції, чинній з 15.12.2017), в якій зазначається, що нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом усього строку їх чинності, чим усунуто раніше існуючу прогалину в законодавстві.

Верховний Суд у постанові від 08.04.2020 у справі №826/9083/18 вказав, що суб`єкт правовідносин, до якого буде застосований чи застосується нормативно-правовий акт, якщо вважатиме, що цей нормативний документ порушує або порушуватиме його права чи інтереси, за наявності відповідного обґрунтування, може оскаржити нормативно-правовий акт як відразу після часу набрання ним чинності, так і будь-коли й тоді, коли нормативно-правовий акт чинний і продовжує регулювати певні відносини, внаслідок яких, з погляду суб`єкта правовідносин, відбувається порушення його прав та/чи законних інтересів.

Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 13 березня 2019 року (справа №712/8985/17), 18 липня 2019 року (справа №826/16725/17).

Отже, за наведеного правового регулювання, враховуючи, що позивач оскаржує чинний нормативно-правовий акт та вважає, що вказаним актом порушуються її права та інтереси, суд доходить висновку про безпідставність твердження представника відповідачів про пропущення позивачем строку звернення до суду та відсутність підстав для залишення позову без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 241, 243, 248, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

відмовити у задоволенні заяви представника відповідачів про застосування строків позовної давності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний 12.05.2022.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна