Справа № 300/1748/21
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/1748/21 пров. № А/857/22798/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідач Судова-Хомюк Н.М.,

суддів Сеника Р.П, Носа С.П.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року у справі № 300/1748/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, -

суддя в 1-й інстанції Біньковська Н.В.,

час ухвалення рішення 04.11.2021,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення 04.11.2021,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання здійснити перерахунок з 01.01.2020 та виплатити різницю недоотриманої суми пенсії по втраті годувальника у розмірі 60% від розміру заробітної плати, згідно нової довідки №18-429вих-20 прокуратури Івано-Франківської області, без обмеження її максимальним розміром пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що її малолітній син ОСОБА_2 отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 за №1697-VII. У зв`язку із тим, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, вона звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії згідно довідки про розмір заробітної плати №18-429вих-20 від 07.09.2020, виданої прокуратурою Івано-Франківської області, однак відповідач протиправно відмовив у такому перерахунку. Зауважує, що станом на час призначення пенсії її чоловіку ( ОСОБА_3 ) порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у ч.12, 17 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ. Звертає увагу на постанову Верховного суду у зразковій справі №560/2120/20. Вважає, що її малолітній син ОСОБА_2 має право на перерахунок пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури на підставі постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.11.2021 позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.01.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_2 (свідоцтво про народження № НОМЕР_1 від 25.12.2007) пенсії по втраті годувальника - ОСОБА_3 , відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII на підставі довідки Прокуратури Івано-Франківської області №18-429вих-20 від 07.09.2020, з врахуванням раніше проведених платежів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням в частині задоволення позовних вимог, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подано апеляційну скаргу, у якій із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі покликається на те, що судом не враховано, що призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника не передбачає виникнення права у особи, яка не відноситься до суб`єктів, яким надано право на пенсію за спеціальним Законом (Законом України «Про прокуратуру»), на перерахунок пенсії згідно норм Закону України «Про прокуратуру» та з підстав, що надають право виключно працівникам прокуратури на здійснення перерахунку призначеної пенсії. Вважає, що суд не надав належної оцінки тому факту, що порядок пенсійного забезпечення позивача врегульовано у відповідності із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», отже права на перерахунок пенсії по втраті годувальника з підстав, визначених Законом України «Про прокуратуру» немає.

Також апелянт звертає увагу на те, що суд не врахував той факт, що підставою для перерахунку пенсії є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку, за результатом розгляду яких пенсійний орган приймає відповідне рішення. Зазначає, що по даній справі до позову не надано заяви позивачки, на яку Головним управлінням було надано відповідь від 16.10.2020 за №3238-3044/К-02/8- 0900/20, а отже вважає, що позивачка не зверталась до пенсійного органу із заявою встановленого зразка, а відповідь Головного управління надавалась на звернення позивачки щодо виконання рішення суду від 18.07.2019 по справі № 300/1357/19.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до частини першої статті 311 КАСУ, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 отримує пенсію на неповнолітнього сина ОСОБА_2 , у зв`язку з втратою годувальника, відповідно Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII в розмірі 60 відсотків від розміру середньомісячного заробітку годувальника батька ОСОБА_3 , який був пенсіонером органів прокуратури.

07.09.2020 прокуратурою Івано-Франківської області відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», видано ОСОБА_1 за чоловіка ОСОБА_3 довідку за №18-429вих-20 від 07.09.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій (а.с.26).

25.09.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії малолітнього сина ОСОБА_2 на підставі довідки прокуратури Івано-Франківської області №18-429вих-20 від 07.09.2020 (а.с.72).

За результатами розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії відповідач листом №3238-3044/К-02/8-0900/20 від 16.10.2020 повідомив про те, що право на перерахунок пенсії відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 згідно наданої довідки відсутнє, оскільки перерахунок пенсії проводиться у разі зміни розмірів посадових окладів для працівників прокуратури після 13.12.2019, що є підставою для перерахунку пенсії працівникам прокуратури. Зазначено, що розмір пенсії у зв`язку із втратою годувальника визначається від заробітку годувальника або із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті (а.с.24).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулась до суду з позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що 13.12.2019, тобто з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 за №7-р(ІІ)/2019, у Законі України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 за №1697-VII відсутня вимога про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України. При цьому, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури з 13.12.2019 є підвищення саме заробітної плати відповідної категорії працівників.

Підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури (в тому числі по втраті годувальника - працівника прокуратури) є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. Таким чином, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 та ухваленням Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019, право на перерахунок призначених працівникам прокуратури пенсії, а відповідно і особам, які отримують пенсію на підставі ч.19 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», виникло з 13.12.2019.

Суд встановив, що звертаючись до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою щодо перерахунку пенсії по втраті годувальника, позивач долучила довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), яка враховується для перерахунку пенсій №18-429вих-20 від 07.09.2020, видану прокуратурою Івано-Франківської області. Така довідка складена уповноваженим органом, містить обов`язкові реквізити: дату та вихідний номер, підписана відповідальними посадовими особами, а відтак наявні підстави для перерахунку пенсії на підставі довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення).

Також суд першої інстанції зазначив, що спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і про наявність чи відсутність підстав для обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало, а отже, у суду відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені. Суд також врахував, що оскільки судовому захисту підлягають виключно порушені права чи інтереси особи, а не ті, які ймовірно будуть порушені у майбутньому, в задоволенні позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 60% від суми місячної заробітної плати померлого годувальника ОСОБА_3 , без обмеження максимального розміру відмовив, зважаючи на їх передчасність

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За положеннями частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно абз. 22 статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Як встановлено в ході розгляду справи, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 у справі №300/1357/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити та виплачувати ОСОБА_2 (свідоцтво про народження № НОМЕР_1 від 25.12.2007) у зв`язку із втратою годувальника в розмірі 60 відсотків від суми середньомісячної заробітної плати вказаній у довідці прокуратури Івано-Франківської області № 18-249 вих-16 від 04.04.2016.

В свою чергу, відповідно до частини 19 статті 86 Закону України «Про прокуратуру», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім`ї. До непрацездатних членів сім`ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Конституційний Суд України (рішення від №7-р(ІІ)/2019 зазначив, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Отже, визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, в тому числі пенсії по втраті годувальника, врегульовано правими нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV (далі-Закон №1058-IV) з урахуванням особливостей статті 86 Закону №1697-VII.

Таким чином, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 та ухваленням Конституційним Судом України рішення від №7-р(ІІ)/2019, право на перерахунок призначених працівникам прокуратури пенсії, а відповідно і особам, які отримують пенсію на підставі частини 19 статті 86 Закону України «Про прокуратуру», виникло з 13.12.2019.

Поряд з цим, здійснення перерахунку чи зміна розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника передбачено і статтею 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», частиною 2 статті 38 якого встановлено, що зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії по втраті годувальника з 01.01.2020.

Посилання апелянта на те, що позивач не зверталась до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії встановленого зразка і така заява відсутня у матеріалах справи, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, оскільки ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 24.09.2020 звернулась із заявою в якій зокрема висловила прохання здійснити перерахунок розміру пенсії згідно оновленої довідки. Однак відповідач листом повідомив позивачу, що право на перерахунок пенсії відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», згідно представленої довідки про заробітну плату відсутнє, оскільки перерахунок пенсії проводиться у разі зміни розмірів посадових окладів для працівників прокуратури після 13.12.2019 року, що є підставою для перерахунків пенсій працівникам прокуратури (в тому числі по втраті годувальника - працівника прокуратури).

Щодо даної обставини, суд першої інстанції вірно вказав про те, що звертаючись до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою позивач долучила довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), яка враховується для перерахунку пенсій №18-429вих-20 від 07.09.2020, видану прокуратурою Івано-Франківської області.

Реалізація такого права була забезпечена саме рішенням Конституційного Суду від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019. Постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №657 є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення Уряду і є рішенням про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам». Підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури (в тому числі по втраті годувальника - працівника прокуратури) є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Згідно із ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Щодо розподілу судових витрат, то судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року у справі № 300/1748/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Р. П. Сеник
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 11 травня 2022 року