Справа № 480/11337/21
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Лебединської міської ради Сумської області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Лебединської міської ради Сумської області про відмову позивачу в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,8000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Рябушківської сільської ради Лебединського району Сумської області (на сьогоднішній день Лебединської міської територіальної громади Сумської області), викладену у рішенні від 30.04.2021 №261- МР;
Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Лебединської міської ради від 30.04.2021 № 261-МР позивачу відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,8000 га через те, що останній уже скористався правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки такого цільового призначення площею 0,1816 га. Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним, оскільки хоча раніше у власність ОСОБА_1 вже і була передана земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,8000, але при цьому сумарна площа двох земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства не перевищує норму безоплатної приватизації; з огляду на цю обставину, відповідач протиправно відмовив у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність третьої земельної ділянки для ведення особистого селянського площею 0,8000 га.
Ухвалою суду від 10.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідно до постанови Верховного суду від 20.05.2020 по справі № 706/1685/16-ц, суд зробив висновок, що отримання громадянином у власність двох земельних ділянок шляхом приватизації для ведення особистого селянського господарства у сукупності у межах 2 га не відповідає законодавству. Також, суд зазначив, що визначений статтею 118 ЗК України порядок передачі земельної ділянки у власність застосовується при умові дотримання вимог статей 116, 121 ЗК України, право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз. Додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримати на конкурентних засадах через участь у торгах. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі 525/1225/15-ц.
Отже, відповідач вважає спірне рішення, обґрунтованим, законним та таким, що не підлягає скасуванню.
Крім того, відповідач зауважив, що повторний розгляд звернень, за результатами розгляду яких вже прийняте відповідне рішення, чинним законодавством не передбачений.
Враховуючи викладене, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Рішенням Рябушківської сільської ради народних депутатів Лебединського району Сумської області від 23.10.1993 ОСОБА_1 надано безкоштовно у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку загальною площею 0,1816 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Рішенням Рябушківської сільської ради Лебединського району Сумської області від 27.11.2009 затверджено технічну документацію із землеустрою в ході розробки якої проведено уточнення площі, узгоджено і закріплено межі земельної ділянки громадянина ОСОБА_1 , внесено уточнення в площу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яка передана у власність згідно рішення 13 сесії 21 скликання від 29.10.1993 загальною площею 0,1816 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 13).

На виконання вищевказаного рішення Рябушківської сільської ради Лебединського району Сумської області від 27.11.2009 ОСОБА_1 видано державний акт серії ЯМ № 412207 про право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1816 га, кадастровий номер :05:001:0327 (а.с. 14-15).

У 2020 році на замовлення позивача ФОП ОСОБА_3 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 загальною площею 0,8000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Рябушківської сільської ради Лебединського району Сумської області, кадастровий номер :01:001:0386 (а.с. 11).

17.03.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив затвердити вищевказаний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,8000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Рябушківської сільської ради Лебединського району Сумської області, кадастровий номер :01:001:0386 (а.с. 32).

30.04.2021 Лебединською міською радою було прийнято рішення №261-МР, яким відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,8000 га, яка знаходиться за адресою: с. Рябушки, Сумська область (кадастровий номер :01:001:0386), для ведення особистого селянського господарства для передачі її у власність з такої підстави: у зв`язку з використаним правом безоплатної приватизації земельної ділянки за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, оскільки позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1816 га з вищезазначеним цільовим призначенням у відповідності до частини 4 статті 116 Земельного кодексу України (а.с. 9).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, зокрема, особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Приписами частини 7 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Водночас, пункт 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР) передбачає, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 13 статті 46 Закону №280/97-ВР, пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян.

Згідно з частиною 5 статті 46 Закону №280/97-ВР сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше ніж один раз на місяць.

За змістом частин 1, 2 статті 59 Закону №280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, рішення про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність орган місцевого самоврядування приймає виключно на пленарних засіданнях відповідної ради.

Оскільки на затвердження до Лебединської міської ради Сумської області ОСОБА_1 подав погоджений проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, то підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою не було.

Посилання відповідача в рішенні від 30.04.2021 № 261-МР на використання заявником права на безоплатну приватизацію земельної ділянки бажаного цільового призначення, є безпідставним з огляду на таке.

Сутність спору, який виник, полягає в можливості громадянина одержати земельну ділянку площею 0,8000 га із земель комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства після того, як громадянин уже реалізував право приватизації іншої земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1816 га.

У частині п`ятій статті 20 Земельного кодексу України йдеться про види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель, а окремі з них названі у статті 121 цього Кодексу ведення фермерського господарства, садівництво, ведення особистого селянського господарства, будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, індивідуальне дачне будівництво, будівництво індивідуальних гаражів.

У частині третій статті 116 Земельного кодексу України передбачено три види безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадян: а) приватизація земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

Так, згідно з частиною 1 статті 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірах не більше 2,0 гектара.

Таким чином, Земельний кодекс України гарантує громадянину право на безоплатну передачу йому земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірах не більше 2,0 гектара.

Враховуючи зазначене, норами Земельного кодексу України не передбачено обмеження щодо реалізації особою права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства лише певною обмеженою кількістю земельних ділянок цього цільового призначення (одною, двома земельними ділянками тощо); при цьому Земельним кодексом України визначено граничні розміри таких земельних ділянок, а саме: не більше 2,0 гектара.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 реалізовано право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1816 га. Але ОСОБА_1 забажав отримати у власність ще і земельну ділянку площею 0,8000 га (також для ведення особистого селянського господарства). Тобто сумарна площа двох земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства складає 0,9816 га (0,1816 га+0,8000 га), що не перевищує норму безоплатної приватизації.

Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність відмови відповідача в передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,8000 га на підставі затвердженого проекту землеустрою з тієї підстави, що ОСОБА_1 уже скористався правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки бажаного цільового призначення (тобто що ним уже реалізовано право на отримання земельної ділянки у межах норм, установлених ст.121 Земельного кодексу України).

Враховуючи викладене, рішення Лебединської міської ради Сумської області від 30.04.2021 №261- МР в частині відмови позивачу в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,8000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Рябушківської сільської ради Лебединського району Сумської області є протиправним і підлягає скасуванню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача вчинити дії, зокрема, шляхом повторного розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою, прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою та надання у власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0386, суд враховує таке.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, з 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого продовжено на 30 діб Указом Президента України від 14.03.2022 р. №133/2022; надалі строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 30 діб Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року №2145-IX розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнений пунктом 27, відповідно до якого під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, зокрема: 5) безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Тому, для забезпечення ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про затвердження проекту землеустрою та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою та надання позивачу у власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0386 у місячний строк після закінчення в Україні воєнного стану.

Таким чином, позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Лебединської міської ради Сумської області судові витрати в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лебединської міської ради Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Лебединської міської ради Сумської області від 30.04.2021 № 261-МР в частині відмови ОСОБА_1 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,8000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Рябушківської сільської ради Лебединського району Сумської області.

Зобов`язати Лебединську міську раду Сумської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.03.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,8000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Рябушківської сільської ради Лебединського району Сумської області та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою і надання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0386 у місячний строк після закінчення в Україні воєнного стану.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Лебединської міської ради Сумської області (вул. Сумська, 12,м. Лебедин, Сумська область,42200, ідентифікаційний код 39449040) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко