Справа № 730/117/22
Суддя: Данько О. В.
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/117/22
Провадження № 2-а/730/3/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2022 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Данько О.В.

з участю секретаря судового засідання Граб С.О.

представника позивача - Миколайчука В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 08.02.2022 року серії ВМ №00009653, винесену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченко В.О., про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП, скасувати й справу закрити.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що всупереч вимогам Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1174 від 27.12.2019р., Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України №512 від 27.09.2021р., в оскаржуваній постанові не вказано категорію транспортного засобу, його тип, повну масу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс на вісі), на підставі яких встановлено перевищення на одиночну вісь транспортного засобу на 5,1% (5,544 т). Вказує, що загальна маса транспортного засобу не перевищувала вагових обмежень, оскільки при дозволеній масі 40 т, фактична маса згідно товарно-транспортної накладної становила 39,820 т.

Крім того вказує, що відповідач не врахував властивості вантажу, що перевозився (щебінь), а також те, що на дату зважування в Україні відсутня методика виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі з рідким або сипучим вантажем, що свідчить про недостовірність застосованих відповідачем стосовно позивача вимірювальних показників.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснив, що відповідач не вказав загальної маси транспортного засобу, а тому не зрозуміло як було розраховано навантаження на осі. Таке значне перевантаження на осі є неможливим, оскільки загальна маса вантажу не перевищувала дозволених нормативних обмежень. Щебінь, який перевозив на автомобілі позивач, був дрібним, а тому, на його думку, рівномірно розподілений в контейнері. Вважає, що були збої в системі зважування, оскільки щодо інших належних позивачу автомобілів, які проходили зважування в даному пункті, мали таку ж вагу та аналогічні характеристики, порушень не зафіксовано. Вказує, що на даний час відсутня методика для проведення вимірювання поосьового навантаження для сипучих вантажів. Не заперечує, що належний позивачу транспортний засіб має строєні осі.

Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судових документів на офіційну адресу електронної пошти (ст.268 КАС України), що підтверджується відповідною довідкою, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, про причини неприбуття не повідомив, відзив на позов не подав.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 18.02.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено перше судове засідання.

На підставі Розпорядження голови ВСУ від 08.03.2022 р. N 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», територіальну підсудність судових справ підсудних Борзнянському районному суду Чернігвської області визначено за Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області, в результаті чого справу було знято з розгляду для вирішення питання про передачу за підсудністю.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 27/0/9-22 від 4 травня 2022 року «Про відновлення територіальної підсудності судових справ судів Чернігівської області» відновлено територіальну підсудність Борзнянського районного суду Чернігівської області, тому справу було призначено до розгляду.

Мотивувальна частина

Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи.

Судом встановлено, що, відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України, серії ВМ №00009653 від 08.02.2022 року, винесеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О., 08.02.2022 р. о 12-36 год. за адресою М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62+879, транспортний засіб МАN TGХ 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 допустив рух із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 5,1% (5,544 тон), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП. Даною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Постанова містить інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення (назва технічного засобу WIM6,6, свідоцтво про повірку №35-02/5875, строком дії до 12.10.2022 року). Також, вказано посилання на веб-сайт (https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/BM00009653/) та ідентифікатор доступу (3M2oSU3prNE2I), на якому особа може ознайомитися з зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі.(а.с. 10).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію власником транспортного засобу МАN TGХ 18.480 - вантажний-спеціалізований сідловий тягач-Е, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 .(а.с. 11)

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію, власником транспортного засобу LANGENDORF, SKS-HS 24/28 - напівпричіп спеціалізований самоскид, д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 .(а.с. 12)

Відповідно до товарно-транспортної накладної №S-000007291 від 09.02.2022 р. ФОП ОСОБА_1 автомобілем MAN д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_2 здійснював перевезення щебню насипом із с. Бехи Коростенського району Житомирської області, масою брутто 39840кг (маса нетто 25300 кг + тара 14540 кг).(а.с.13).

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху (далі - ПДР) та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Визначення поняття великовагових та великогабаритних транспортних засобів міститься в постанові Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», зокрема, це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у п.22.5 ПДР.

Відповідно до ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30 (далі - Правила №30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п.22.5 ПДР на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

У п.3 Правил №30 визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР.

Відповідно до п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Приписами п.22.1 ПДР встановлено, що маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Згідно п.22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35м), за довжиною - 22м (для маршрутних транспортних засобів - 25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5т), здвоєні осі - 16т, строєні - 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т, здвоєні осі - 18т, строєні - 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5м.

Отже, п.22.5 ПДР передбачені обмеження вагово-габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів, а відповідальність за вказане порушення ПДР встановлена ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Приписами ст.283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. №1174 (далі - Порядок №1174).

Відповідно до п.17 Порядку №1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи (п.12 Порядку №1174).

Враховуючи вищенаведені положення законодавства та з огляду на те, що згідно п.4 Порядку №1174 основними функціями системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, є в тому числі, автоматизований аналіз метаданих та інформаційних файлів, отриманих від автоматичних пунктів та автоматизоване формування проекту постанови про адміністративне правопорушення, суд вважає, зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Оскільки позивач є власником та відповідальною особою транспортного засобу, щодо якого відповідачем винесена оскаржувана постанова, то він у відповідності до положень ст.14-3, 279-5 КУпАП являється суб`єктом адміністративної відповідальності, передбаченої ст.132-1 КУпАП.

Посилання представника позивача на те, що технічний засіб, який проводив вимірювання, передає некоректні дані, є безпідставними, так як технічний засіб фіксації вищевказаних адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі пройшов повірку та відповідне свідоцтво було чинним на час вчинення правопорушення.

Доказів порушень порядку розгляду справи, передбаченого ст.279-5 КУпАП позивач та його представник суду не надали.

Відсутність Методики зважування (вимірювання) подільного (сипучого) вантажу, про яку вказує сторона позивача, не є підставою для звільнення перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу.

Аналогічні висновки викладені й у постановах Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду від 03.07.2019 р. в справі №819/1281/16, від 24.07.2019р в справі №803/1540/16 за схожих обставин, які в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Доводи позивача про відсутність перевищення встановлених норм, що підтверджується товарно-транспортною накладною, суд вважає необгрунтованими, оскільки, за змістом абзацу 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. №363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей.

Таким чином, посилання позивача та його представника на відомості товарно-транспортної накладної щодо загальної маси транспортного засобу не заслуговують на увагу. Крім того, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Щодо посилання позивача на перевезення сипучого вантажу (щебню), який міг переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху, а також того, що повна маса транспортного засобу не перевищувала допустимих норм, то суд зазначає, що відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.2014р. №363, саме на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу.

Зокрема, в п.12.1, 12.5 цих Правил передбачено, що при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог ПДР. Для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова; волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Тому, водій (перевізник), який здійснює вантажні перевезення, зокрема, сипучого вантажу великоваговим (великогабаритним) автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Зважаючи на особливості та характер вантажу, позивач був зобов`язаний обрати вагу, яка одночасно не перевищуватиме повну масу транспортного засобу та навантаження на осі, проте вказаних вимог ним не дотримано.

Інші доводи сторони позивача, викладені у позовній заяві та в судовому засіданні, не спростовують обставин викладених в постанові, що оскаржується.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття справи, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, ст.7, 9, 14-3, 132-1, 245, 251, 252, 268, 279-5, 280, 283, 285, 289, 293 КУпАП, ст.2, 5, 11-30, 72-79, 90, 139, 241-250, 257-262, 268-272, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому ст.272 КАС України.

Суддя Борзнянського районного суду О.В. Данько