Справа № 500/2702/21
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/2702/21 пров. № А/857/4073/22

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівська митниця на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 року (рішення ухвалене у м. Тернополі судом у складі головуючого судді Баб`юка П.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області про визнання протиправною та скасування митної декларації МД-1 серії 20903п №0043840 від 10.12.2020 на суму 7395,57 грн та повернення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 єдиний збір в сумі 7395,57 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Галицької митниці Держмитслужби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області про визнання протиправною та скасування уніфіковану митну квитанцію МД-1 серії 20903п №0043840 від 10.12.2020 на суму 7395,57 грн., повернення з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 єдиний збір в сумі 7395,57 грн, сплачений згідно із квитанцією №5360014 від 10.12.2020.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 09.12.2020 позивач, керуючи транспортним засобом Volvo FH 440 д.н.з., НОМЕР_1 із спеціалізованим напівпричіпом цистерною Magyar SR34Е, НОМЕР_2 , що був завантажений «Гліцерином сирим технічним рослинного походження» здійснював в`їзд на територію України через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Краківець» митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби. Позивач вказує, що під час в`їзду зазначеного транспорту здійснено зважування та відповідно до протоколу динамічного поосного зважування транспортного засобу встановлено перевищення навантаження на строєні осі. На підставі вказаного зважування 10.12.2020 щодо ОСОБА_1 Галицькою митницею Держмитслужби було складено уніфіковану митну квитанцію МД-1 серії 20903п №0043840 від 10.12.2020 про сплату єдиного збору у сумі на суму 7395,57 грн за проїзд транспортного засобу автомобільними дорогами України з перевищенням розмірів осьових навантажень, установлених для доріг загального користування. Оскільки несплата останнього перешкоджала випуску транспортного засобу із пункту пропуску, єдиний збір згідно із уніфікованою митною квитанцію МД-1 серії 20903п №0043840 був сплачений позивачем. Зазначає, що така уніфікована митна квитанція є незаконною та необґрунтованою, а єдиний збір - сплаченим безпідставно, з огляду на те, що ним не допущено перевищення загально-допустимої маси транспортного засобу, однак відповідачем, в свою чергу, допущено порушення в частині зважування транспортного засобу з наливним вантажем, яке проведено в русі. Натомість, зважування наливного вантажу згідно методики повинно було здійснюватися в статичному режимі. Просив позов задоволити.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано уніфіковану митну квитанцію МД-1 серії 20903п №0043840 від 10.12.2020 на суму 7395,57 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржила Львівська митниця. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що транспортний засіб реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 заїхав 09.12.2020 о 04:49 год. в міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Краківець- Корчова» митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби з вантажем «Гліцерином сирим технічним рослинного походження», відправник: ORLEN Poludnie Spolka Akcyina ( АДРЕСА_1 ), отримувач: TOB «ІНБАУ» (м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 40) (аркуші справи 72-73), що слідував за попередньою митною декларацією UA209140/2020/117532 від 08.12.2020 під керуванням ОСОБА_1 .

Транспортні засоби, які в`їжджають на територію міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Краківець-Корчова» митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби в напрямку «в`їзд в Україну», проходять процедуру зважування на автомобільних тензометричних вагах. Зважування проводилось двічі, однак кожного разу в динамічному режимі. За результатами останнього зважування транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 встановлено перевищенням осьових навантажень великовагового автотранспортного засобу, яке становило 22,605 тонн (перевищення 605 кг або 2,57%), при допустимих 22 тоннах.

Як вбачається з протоколом динамічного поосного зважування транспортного засобу від 09.12.2020, автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з вантажем Гліцерин, зважувався в русі, його швидкість складала 1-1,5 км/год, сума брутто становила 39,055 т (аркуш справи 14).

10.12.2020 відповідачем складено уніфіковану митну квитанцію МД-1 серії 20903Р №0043840 про сплату єдиного збору на суму 7395,57 грн. за проїзд транспортного засобу автомобільними дорогами України з перевищенням розмірів осьових навантажень, установлених для доріг загального користування, здійснено за результатами вимірювань, отриманих під час зважування даного транспортного засобу.

За уніфікованою митною квитанцією форми МД-1 серії20903Р №0043840 від 10.12.2020 позивачем сплачено єдиний збір за проїзд транспортного засобу автомобільними дорогами України з перевищенням розмірів осьових навантажень, установлених для доріг загального користування, у розмірі 7395,57 грн.

Статтею 222-1 МК України передбачено, що у пунктах пропуску через державний кордон України митні органи здійснюють контроль за дотриманням автомобільними перевізниками законодавства України щодо міжнародних автомобільних перевезень згідно із Законом України «Про автомобільний транспорт». Порядок проведення такого контролю затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року №2344-ІІІ, у пунктах пропуску через державний кордон України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, у сфері міжнародних автомобільних перевезень здійснює:

контроль наявності дозвільних документів на виконання перевезень;

габаритно-ваговий контроль транспортних засобів;

контроль за дотриманням перевізниками правил перевезення небезпечних вантажів;

контроль внесення (нарахування) перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами України;

контроль сплати перевізниками штрафів чи виконання приписів органів контролю;

ведення обліку автомобільних транспортних засобів що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, здійснює у пунктах пропуску через державний кордон України документальний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками законодавства України щодо міжнародних автомобільних перевезень.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27 червня 2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Відповідно до пункту 31 Порядку №879 при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Відповідно до частини 4 статті 318 Митного кодексу України митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 8 Типової технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 451, у пунктах пропуску для автомобільного і поромного сполучення посадовою особою митного органу здійснюється документальний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками законодавства України щодо міжнародних автомобільних перевезень відповідно до Порядку здійснення посадовими особами митних органів контролю за дотриманням автомобільними перевізниками законодавства України щодо міжнародних автомобільних перевезень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 року № 1040 (надалі - Порядок № 1040).

Пунктом 14 Порядку №1040 передбачено, що габаритно-ваговий контроль параметрів транспортних засобів з вантажем або без вантажу здійснюється посадовою особою на підставі поданих водієм або уповноваженою особою документів під час в`їзду транспортного засобу в Україну.

Пунктом 17 Порядку №1040 визначено, що за результатами здійснення габаритно-вагового контролю посадова особа вносить реквізити дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри великовагового автотранспортного засобу з перевищенням осьових навантажень.

Нарахування плати за проїзд автомобільних транспортних засобів з перевищенням встановлених розмірів загальної маси, осьових навантажень та (або) габаритних параметрів здійснюється в рамках справляння єдиного збору відповідно до Закону України Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України від 04 листопада 1999 року №1212-ХІV (далі - Закон №1212-ХІV) та Порядку справляння єдиного збору у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2002 року № 1569 (далі - Порядок № 1569).

Згідно статті 1 Закону №1212-ХІV, єдиний збір встановлюється щодо транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, визначених статтею 5 цього Закону, які перетинають державний кордон України, і справляється за проїзд транспортних засобів автомобільними дорогами України, за проїзд автомобільних транспортних засобів з перевищенням встановлених розмірів загальної маси, осьових навантажень та (або) габаритних параметрів, а також за проведення у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України відповідно до Митного кодексу України та інших законів України заходів офіційного контролю (у тому числі у формі попереднього документального контролю) під час ввезення товарів на митну територію України (у тому числі з метою транзиту).

Статтею 8 Закону №1212-ХІV передбачено, що з перевізників-резидентів, транспортні засоби яких зареєстровано територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, плата за проїзд автомобільними дорогами України справляється лише у разі перевищення встановлених розмірів загальної маси, осьових навантажень та (або) габаритних параметрів.

Ставки єдиного збору за здійснення у пунктах пропуску через державний кордон України контролю вантажів і транспортних засобів, плата за проїзд транспортних засобів автомобільними дорогами України (за кожен кілометр проїзду) та додаткова плата за кожен кілометр проїзду автомобільних транспортних засобів з перевищенням встановлених розмірів, загальної маси, осьових навантажень та (або) габаритних параметрів встановлюються у розмірах, визначених у статті 5 Закону № 1212 - ХІV.

Приписами пунктів 2 - 4 Порядку №1569 передбачено, що єдиний збір справляється одноразово органом доходів і зборів, який здійснює митні формальності у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон, під час ввезення транспортного засобу (контейнера) на митну територію України (зокрема з метою транзиту). Єдиний збір сплачується власником транспортного засобу (контейнера) чи вантажу, або перевізником вантажу, або іншою особою, уповноваженою власником чи перевізником. Єдиний збір справляється за єдиним платіжним документом - уніфікованою митною квитанцією, форма, порядок заповнення та використання якої встановлюються Мінфіном.

Згідно відповіді Галицької митниці Держмитслужби №7.4-1-28-18/8/1332 від 21.01.2021 (аркуш справи 15) зважування транспортного засобу здійснювалось з урахуванням положень методики виконання вимірювань вагових параметрів "Метрологія. Параметри вагові транспортних засобів. Методика виконання вимірювань. ММВ №1-337-03.07.08", розроблені державним підприємством "Служба міжнародних автомобільних перевезень", зареєстрованій а Національному науковому центрі "Інститут метрології"№2-91-8 та надісланий листом Державної фіскальної служби України від 11.06.2015 №20902/7/99-99-24-01-02-17 (далі - Методика).

Відповідно до розділу 1 Методики цей документ встановлює методику виконання вимірювань вагових параметрів транспортних засобів при здійсненні контролю вагових параметрів ТЗ, а саме, маси кожної навантаженої осі і загальної маси ТЗ, на пунктах вагового контролю на державному кордоні України та інших об`єктах ДП "СПАМ". Ця Методика розроблена відповідно до вимог ГОСТ8.010-99.

Згідно з розділом 11 Методики зважування у статичному режимі виконують у випадку визначення вагових параметрів ТЗ, що перевозить наливний вантаж (у автоцистернах, причепах-цистернах, напівпричіпах-цистернах).

Апеляційними судом встановлено, що згідно з протоколом динамічного поосного зважування транспортного засобу від 09.12.2020, відповідачем проведено зважування транспортного засобу з вантажем «Гліцерином сирим технічним рослинного походження» (наливний вантаж), в русі, його швидкість складала 1-1,5 км/год, сума брутто становила 39,055 т.

В матеріалах справи міститься Інформаційний лист про безпеку про сирий/технічний гліцерин, дата виготовлення 01.01.2015 (аркуші справи 132-142), в розділі 9 "Фізико-хімічні властивості" якого міститься інформація про основні фізичні та хімічні властивості, зокрема, зовнішній вигляд: рідкий.

Відтак, позивач перевозив наливний вантаж і зважування такого вантажу згідно методики відповідачу необхідно було здійснити в статичному режимі.

В матеріалах справи відсутні докази того, що транспортного засіб з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з вантажем "Гліцерин" зважувався в статичному режимі. Відповідачем допущено порушення методики при зважуванні транспортного засобу з наливним вантажем, а саме, зважування проведено в русі, а не в статичному режимі.

Показники, отримані при даному зважуванні, яке відбулось з порушенням, не можуть братись до уваги при визначенні вагових параметрів ТЗ з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

Так, уніфікована митна квитанція форми МД-1 серії 20903П №043840 про справляння єдиного збору в сумі 7395,57 грн є протиправною.

Повернення помилково та/або надмірно сплачених сум грошових зобов`язань регулюється податковим, митним та бюджетним законодавством.

Підпунктом 14.1.113 пункту 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що митні платежі - податки, що відповідно до цього Кодексу або митного законодавства справляються під час переміщення або у зв`язку з переміщенням товарів через митний кордон України та контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Згідно підпункту 14.1.115 пункту 14.1 ст. 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Нормами пункту 43.1 статті 43 ПК України визначено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Частиною першою статті 301 МК України передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Згідно із частини третьої статті 301 МК України, помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Процедура повернення суб`єктам господарювання та/або фізичним особам коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюють Держмитслужба та митниці Держмитслужби, визначена Порядком повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 № 643 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 25.10.2019 № 454), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.11.2019 за № 1191/34162 (надалі - Порядок № 643).

Згідно із положеннями Порядку № 643 (розділ III) для повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів платник податків подає до митниці Держмитслужби заяву довільної форми в паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі за допомогою засобів ITC Держмитслужби з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі через систему електронної взаємодії державних інформаційних ресурсів та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

Заяву для повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платник податків може подати протягом 1095 днів від дня їх виникнення.

У заяві зазначаються: 1) сума коштів до повернення за кожним видом митних, інших платежів та пені; 2) причини виникнення такої суми коштів; 3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 4) напрям перерахування суми коштів: на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів; для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на єдиний рахунок або на відповідний депозитний рахунок митниці Держмитслужби; на банківський рахунок (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); для погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету; 5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачено суми митних платежів.

До заяви додаються: документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені; виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені. Після надходження до митниці Держмитслужби заява, подана за допомогою засобів ITC Держмитслужби в електронній формі, автоматично після перевірки засобами антивірусного захисту інформації вноситься до Реєстру опрацювання заяв на повернення (далі - Реєстр), який ведеться за допомогою засобів АСМО.

Внесення до Реєстру інформації щодо заяви, поданої платником у паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі, здійснює працівник Підрозділу. Реєстр містить дані, зазначені в заяві, та дані, внесені Підрозділом. Заяву платника, внесену до Реєстру, розглядають відповідні структурні підрозділи митниці Держмитслужби, за визначенням керівника митниці.

Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету та відсутність у нього податкового боргу за допомогою засобів АСМО.

Співробітник Підрозділу до Реєстру вносить дату сплати і реквізити, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код за ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок, та МФО Казначейства).

Якщо за результатами розгляду заяви митницею Держмитслужби встановлено наявність підстав для повернення коштів, працівник Підрозділу формує електронний висновок про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені (далі - електронний висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, який подається керівнику (заступнику керівника) митниці Держмитслужби для прийняття рішення щодо повернення відповідної суми коштів. Сформовані електронні висновки з накладеними кваліфікованими електронними підписами та кваліфікованими електронними печатками митниці Держмитслужби у строк не пізніше 17:00 шостого робочого дня до закінчення двадцяти денного строку з дня подання платником податків заяви до митниці Держмитслужби в автоматичному режимі надсилають до Казначейства для виконання.

Електронні висновки про повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами (крім акцизного податку з ввезеного на митну територію України пального), надсилають до Казначейства для виконання за умови їх погодження з відповідними місцевими фінансовими органами.

Відтак, нормативними актами встановлений порядок повернення надмірно та/або помилково сплачених митних та інших платежів.

Відтак, апеляційному суду не здобуто доказів його звернення до Митниці з відповідною заявою про повернення надміру сплаченого єдиного збору в сумі 7395,57 грн, сплачений згідно із квитанцією №0043840 від 10.12.2020, а відтак суд дійшов висновку про те, що такі позовні вимоги є передчасними.

Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 804/6243/14.

Стаття 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини 5 статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12 вересня 2018 року (справа №810/4749/15), аналізуючи положення статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначив, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 17.05.2021.

Враховуючи часткове задоволення позову та приписи статті 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати в сумі 454,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Між позивачем та адвокатом Шкільняком Борисом Михайловичмем укладено договір про надання професійної (правничої) допомоги від 21.12.2020 (аркуш справи 124). Відповідно до п. 3.1 даного договору розмір гонорару адвоката за надану правову допомогу визначається згідно з додатком.

Згідно додатку №1 від 21.12.2020 (аркуш справи 123) визначено гонорар із наступними тарифами:

вивчення матеріалів справи, консультація, узгодження правової позиції, складання та надсилання адвокатських запитів - 750 грн/год,

складання позовної заяви, виготовлення копій документів - 1000 грн/год,

виготовлення копій документів - 500 грн/год,

складання клопотань - 1500 грн/год,

участь у судових засіданнях - 1500/ день.

Оплату за дані юридичні послуги здійснено позивачем у розмірі 10000,00 грн, про що свідчить товарний чек 12.07.2021 (аркуш справи 122).

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд враховує, що адміністративна справа №500/2702/21 розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи наведені норми КАС України та зважаючи на наявність судових рішень у справах з подібним предметом спору, суд відніс дану справу до категорії незначної складності.

Позивачем не надано доказів на підтвердження значення справи, впливу вирішення справи на його репутацію або публічного інтересу до справи. Оцінюючи співмірність витрат позивача на правничу допомогу із складністю предмету позову та обсягу фактично наданих адвокатом послуг, суд зазначає, що дана категорія справ є поширеною, судова практика сформована судами, а всі додатки до позовної заяви були в позивача. Тому, аналіз правових підстав та підготовка позовної заяви не потребують значної витрати часу.

У дані справі відбулося лише 2 судових засідань - 08.06.2021 тривалістю 3хв, 07.07.2021 тривалістю 35 хв.

Отже, час участі адвоката позивача в судових засіданнях незначний.

Таким чином, сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог.

Згідно умови договору про надання правової допомоги та зміст наданих послуг, об`єм матеріалів справи, типовість спору, суд приходить до висновку, що стягненню в користь позивача підлягає розмір витрат на правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Львівська митниця залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 року у справі №500/2702/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська