Справа № 160/16504/21
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2022 року м. Дніпросправа № 160/16504/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року (суддя Дєєв М.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною, скасування вимоги, визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною, скасування вимоги, визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Суд вирішив визнати протиправною відмову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 28.01.2021 року щодо списання сум недоїмки, штрафної санкції та пені у відповідності до приписів Закону №1072 за період з 01.01.2018 року по 19.01.2021 року.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача щодо списання сум недоїмки, штрафної санкції та пені у відповідності до приписів Закону №1072 за період з 01.01.2018 року по 19.01.2021 року, та прийняти рішення у порядку, встановленому законом, та із врахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати в межах задоволених позовних вимог, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано передбаченого діючим законодавством обов`язку фізичної особи-підприємця нараховувати ЄСВ у розмірі не меншому мінімального страхового внеску, навіть якщо доходу протягом звітного періоду отримано не було.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач перебував на обліку доходів і зборів, як фізична особа-підприємець з 02.03.2017 (дата державної реєстрації) по 19.01.2021 (дата припинення підприємницької діяльності).

28.01.2021 відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №1072 позивачем була подана до Головного управління ДПС в Дніпропетровській області заяву про списання сум недоїмки, а також штрафних санкцій та пені, нарахованих на ці суми недоїмки за період з 01.01.2018 по 10.02.2020.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було проведено камеральну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питання дотримання вимог п.9-15 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо соціальної підтримки платників податків на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 04.12.2020 №1072-ІХ, за результатами якої складено акт перевірки №2844/04-36-24-06/ НОМЕР_1 від 24.02.2021, відповідно до якого вказано, що оскільки ФОП ОСОБА_1 за період з 01.04.2017 по 31.12.2017 перебував на спрощеній системі оподаткування та на підставі поданої платником звітності отримав за цей період дохід від здійснення діяльності, суми заборгованості по єдиному внеску та нараховані штрафні санкції та пені не підлягають списанню, у зв`язку з невиконанням позивачем обов`язкових умов зазначених в п.9-15 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області винесло вимогу №Ф-7536-17/64 від 09.03.2021 року про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 33476,74 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого рішення не доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем (частина четверта статті 6 Закону № 2464-VI).

З 03.06.2020 Розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI було доповнено пунктом 9-15 згідно із Законом № 592-IX від 13.05.2020, яким, із урахуванням змінам, внесених згідно із Законом № 786-IX від 14.07.2020, в редакції Закону № 1072-IX від 04.12.2020, визначено наступне:

« 9-15. Підлягають списанню за заявою платника та у порядку, визначеному цим Законом, несплачені станом на 1 грудня 2020 року з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, суми недоїмки, нараховані платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року, а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки включно до дати подання заяви про списання недоїмки, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання до 1 березня 2021 року:

а) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 1 січня 2017 року до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), - державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи фізичної особи - підприємця заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та до податкового органу - звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше;

б) особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками, або у період з 1 січня 2017 року до дати подання заяви вважалися платниками, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, - до податкового органу за основним місцем обліку заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року. Такі документи подаються платником (особою) виключно у випадку, якщо вони не були подані раніше.

Після отримання у встановленому законом порядку відповідних відомостей від державного реєстратора або заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску (особою) зазначених документів (якщо відповідні документи не були подані раніше) податковий орган протягом 15 робочих днів проводить камеральну перевірку, за результатами якої приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Податковим органом може бути прийнято рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, за умови якщо за результатами перевірки буде встановлено, що:

- платник податків отримав дохід (прибуток) від здійснення підприємницької та/або незалежної професійної діяльності протягом періоду з 1 січня 2017 року до 1 грудня 2020 року;

- суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були в повному обсязі самостійно сплачені платником (особою) або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом.

У разі якщо суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були частково самостійно сплачені платником (особою) та/або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом, податковий орган приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені у частині, що залишилася несплаченою.

Штрафні санкції до платника єдиного внеску, передбачені пунктом 7 частини одинадцятої статті 25 цього Закону, за наведених умов не застосовуються.

Вимога про сплату суми недоїмки, штрафних санкцій і пені вважається відкликаною у день прийняття податковим органом рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Нараховані та сплачені або стягнуті за зазначений період суми недоїмки, штрафних санкцій і пені відповідно до цього Закону не підлягають поверненню.

Податковий орган протягом п`яти робочих днів з дня прийняття рішення про списання недоїмки з єдиного внеску, а також штрафів та пені, нарахованих на ці суми, надає територіальним підрозділам державної виконавчої служби інформацію про такі списані суми недоїмки з єдиного внеску в розрізі платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З дня винесення податковим органом рішення про списання недоїмки з єдиного внеску, а також штрафів та пені, нарахованих на ці суми недоїмки, на підставі наданої податковим органом інформації підлягають закінченню відкриті державною виконавчою службою виконавчі провадження та припиняються заходи примусового виконання рішень щодо стягнення таких сум з платників єдиного внеску, яким здійснюється списання сум недоїмки, а також штрафів та пені, нарахованих на ці суми недоїмки, відповідно до цього пункту в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що всупереч абзацу 5 пункту 9-15 розділу VIII Закону 2464-VI, який передбачає, що за результатами розгляду заяви податковий орган приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, рішення, що відповідає вимогам вказаної норми, відповідачем не прийнято.

Відповідачем було проведено перевірку та з висновків акту перевірки вбачається рішення про відмову у списанні заборгованості та містить лише цитування пункту 9-15 розділу VIII Закону 2464-VI, що констатує факт проведення камеральної перевірки та містить посилання на висновок такої перевірки про відмову у списанні заборгованості.

Вірно судом першої інстанції було враховано, що позивач, у заяві від 28.01.2021 просив про списання заборгованості за період з 01.01.2018 по 19.01.2021.

Пунктом 9-15 розділу VIII Закону 2464-VI встановлені умови списання заборгованості.

Абзацом першим вказаної норми визначено, що це списання:

- за заявою платника;

- суми, несплачені станом на 01.12.2020 року: - суми недоїмки, нараховані платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування); - суми недоїмки за період з 01.01.2017 року до 01.12.2020 року;

- а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки включно до дати подання заяви про списання недоїмки;

- та у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб.

Підпунктом «а» пункту 9-15 розділу VIII Закону 2464-VI, із урахуванням абзацу першого вказаної норми, визначено, вказане списання здійснюється за умови подання до 01.03.2021 року:

-- особами, які станом на дату подання заяви про списання недоїмки є платниками,

або

-- у період з 01.01.2017 до дати подання заяви вважалися платниками,

- зазначеними у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування): 1) державному реєстратору заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та 2) до податкового органу - звітності за період з 01.01.2017 до 01.12.2020 року.

Судом першої інстанції вірно було враховано, що пункт 9-15 розділу VIII Закону 2464-VI прямо передбачає виключення, згідно із яким списання заборгованості не здійснюється щодо сум недоїмки, нарахованої з 01.01.2017 року по 01.12.2020 року фізичним особам-підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування.

Вказана норма розповсюджується на осіб, які станом на дату подання заяви про списання заборгованості є платниками єдиного внеску та перебувають на загальній системі оподаткування.

Позивач, подавши 28.01.2021 року заяву про списання заборгованості, перебував на загальній системі оподаткування починаючи з 01.01.2018 року, у період з 01.01.2018 по 19.01.2021 року платнику нараховані суми недоїмки.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що за період за період з 01.01.2018 по 19.01.2021 року позивач відповідав загальним критеріям, визначеним пунктом 9-15 розділу VIII Закону 2464-VI: на дату подання заяви був платником податків на загальній системі оподаткування; мав несплачені станом на 01.12.2020 суми; подав заяву реєстратору про припинення підприємницької діяльності; подав звітність по єдиному внеску за 2017-2020 роки.

Контролюючим органом в акті камеральної перевірки, не визначено, чи отримував платник дохід (прибуток) від здійснення підприємницької діяльності у відповідний період, також не визначено які суми недоїмки, штрафів та пені є нарахованими за період з 01.01.2018 року згідно критеріїв пункту 9-15 розділу VIII Закону 2464-VI.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач, відмовивши у списанні сум заборгованості за заявою позивача від 28.01.2021 не прийняв вмотивоване рішення, не врахував право позивача на списання заборгованості за період з 01.01.2018 згідно критеріїв пункту 9-15 розділу VIII Закону 2464-VI, у зв`язку із чим сум вважає таку відмову протиправною, а позовні вимоги у цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Вірно суд першої інстанції також зазначив, що належним способом захисту прав позивача зобов`язання податкового органу повторно розглянути заяву позивача про списання заборгованості та прийняти рішення у порядку, встановленому законом, та із врахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною, скасування вимоги, визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 11 травня 2022 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш