Справа № 240/4667/22
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м. Житомир справа № 240/4667/22

категорія 109040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Виконувача обов`язків керівника Коростишівської окружної прокуратури Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави до Старосілецької сільської ради Житомирського району Житомирської області, за участю третьої особи: Кам`янобрідського ліцею Старосілецької сільської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Виконувач обов`язків керівника Коростишівської окружної прокуратури Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з адміністративним позовом до Старосілецької сільської ради, за участю третьої особи Кам`янобрідського ліцею Старосілецької сільської ради, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Старосілецької сільської ради щодо не оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Кам`янобрідського ліцею Старосілецької сільської ради, площею 2,2 га в межах населеного пункту с.Кам`яний Брід Житомирського (Коростишівського) району Житомирської області;

- зобов`язати Старосілецьку сільську раду вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Кам`янобрідського ліцею Старосілецької сільської ради, площею 2,2 га в межах населеного пункту с.Кам`яний Брід Житомирського (Коростишівського) району Житомирської області.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що у користуванні Кам`янобрідського ліцею Старосілецької сільської ради перебуває земельна ділянка площею 2,2 га, однак у порушення вимог земельного законодавства та положень Закону України "Про освіту", правовстановлюючі документи на земельну ділянку, яку використовує ліцей, не оформлено, державну реєстрацію права власності не проведено, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей.

Ухвалою суду від 21.02.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому заперечує щодо задоволення позовних вимог. Вважає, що у прокурора немає законних підстав для представництва у даній справі. Також вважає, що прокурором не доведено яким чином порушуються права дітей в результаті не оформлення власником закладу освіти земельної ділянки під будівлями цього закладу. Крім того, звертає увагу, що з набранням чинності Законом України "Про освіту", а саме з 28.09.2017, можливість отримати землю на праві постійного користування мають заклади освіти, а тому вважає, що саме ліцей має виконувати вимоги Земельного кодексу України щодо оформлення за ним земельної ділянки.

Від третьої особи - Кам`янобрідського ліцею Старосілецької сільської ради пояснень не надходило.

Ухвалою суду від 12.05.2022 відмовлено у призначенні справи до розгляду у загальному провадженні.

Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Кам`янобрідський ліцей () є комунальною організацією (установою, закладом), засновником якого являється Старосілецька сільська рада.

Правовий статус вказаного закладу освіти визначено у статуті Кам`янобрідського ліцею, затвердженого рішенням 3 (позачергової) сесії 8 скликання Старосілецької сільської ради від 24.12.2020 №86 (далі - Статут).

Згідно п.1.6 Статуту засновником (власником) навчального закладу є Старосілецька сільська рада, яка здійснює фінансування навчального закладу, його матеріально-технічне забезпечення, надає необхідні будівлі, інженерні комунікації, обладнання, організовує будівництво і ремонт приміщень, їх господарське обслуговування та здійснює інші повноваження, передбачені чинним законодавством.

При цьому, п.6.1 Статуту визначено, що управління Кам`янобрідським ліцеєм здійснюється його засновником (власником).

Проте, згідно інформацій, що були надані Кам`янобрідським ліцеєм та Старосілецькою сільською радою, вбачається, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку, площею 2,2 га, яка закріплена за Кам`янобрідським ліцеєм та використовується на обслуговування приміщень ліцею відсутні та технічна документація не розроблялась.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.14 Конституції України земля визнана основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ст.2 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно із ст. 25 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону №280/97-ВР визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Так, суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 ст.3 ЗК України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 80 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 №2145-VI до майна закладів освіти, серед іншого, належать земельні ділянки. Порядок, умови та форми набуття закладами освіти прав на землю визначаються Земельним кодексом України.

Відповідно до ст.66 вказаного Закону сільські, селищні ради відповідають за реалізацію державної політики у сфері освіти та забезпечення якості освіти на відповідній території, забезпечення доступності дошкільної та початкової освіти; мають право засновувати заклади освіти, реорганізовувати і ліквідовувати їх, забезпечують їх діяльність та розвиток; оприлюднюють офіційну звітність про всі отримані та використані кошти, а також перелік і вартість товарів, робіт, послуг, спрямованих на потреби кожного із заснованих ними закладів освіти, та інші видатки у сфері освіти; здійснюють інші повноваження у сфері освіти, передбачені законом.

Відповідно до ч.1 ст.92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно п. а ч.2 ст.92 ЗК України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Частиною 1 ст.123 ЗК України визначено, що земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

При цьому, статтями 125, 126 ЗК України передбачає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" .

Відповідно до ст.32 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження щодо управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.

Таким чином, земельні ділянки під навчальними закладами мають бути належним чином оформлені та використовуватися у порядку, встановленому законодавством, інакше, це може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей.

Відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких знаходяться навчальні заклади, створює передумови для зловживань щодо розпорядження земельною ділянкою, формує ризики для нормального функціонування навчального закладу та навчального процесу, що може призвести до негативних наслідків та порушує інтереси держави у сфері охорони дитинства.

Також, відсутність правовстановлюючих документів порушує передбачені державою принципи раціонального й ефективного використання та охорони земель та призводить до неефективного управління земельними ресурсами та землекористування.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у користуванні Кам`янобрідського ліцею перебуває земельна ділянка площею 2,2 га, однак у порушення вимог земельного законодавства та положень Закону України "Про освіту", правовстановлюючі документи на земельну ділянку, яку використовує ліцей, не оформлено, державну реєстрацію права власності не проведено.

Слід також зазначити, що в рамках адміністративного судочинства бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України.

За правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.04.2018 року у справі №П/9901/137/18 (800/426/17) , під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про те, що Старосілецька сільська рада, являючись засновником та суб`єктом, який здійснює управління Кам`янобрідським ліцеєм, відповідає за його матеріально - технічне забезпечення, виконує повноваження у земельній сфері щодо надання земельних ділянок у користування, здійснює контроль за додержанням земельного законодавства та законодавства в галузі освіти, не виконала покладені на неї вищезазначеними нормами повноваження, не здійснювала контролю за діяльністю навчального закладу з оформлення землі, допускаючи протиправну бездіяльність, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

При цьому, з наведених підстав саме Старосілецька сілька рада має вчинити дії щодо оформлення земельної ділянки навчального закладу, надавши її в постійне користування, а не ліцей, як помилково вважає відповідач.

Щодо наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави у даній справі суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог ст.131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до вимог ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

У рішенні Конституційного Суду від 08.04.1999 №3-рп/99 досліджувалось поняття "інтереси держави", зокрема вказано, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Отже, державний інтерес знаходить свій вияв у підтримці такого стану суспільних відносин, який би повною мірою відповідав конституційним засадам правового регулювання та забезпечував баланс інтересів усіх членів суспільства в їх взаємовідносинах.

Закон України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 №2402-ІІІ визначає, що охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.

Отже, в даному випадку державний інтерес знаходить свій вияв у підтримці такого стану суспільних відносин, який би гарантував захист права користування земельною ділянкою навчальним закладом та законних інтересів дітей, які навчаються у даному закладі.

Згідно вимог ч. 3, ч. 4 ст. 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Як видно із матеріалів справи, звертаючись до суду з даним позовом, прокурор набув статусу позивача, оскільки відсутній орган, до компетенції якого входить захист інтересів держави та право звернення до суду із позовом про зобов`язання оформити належним чином правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій знаходиться заклад освіти.

Ці обставини доведені прокурором при пред`явлені позову, відповідно суд підтверджує наявність підстав для звернення прокурора до суду з даним позовом, а тому заперечення відповідача в цій частині відхиляються судом.

Крім того слід зазначити, що відповідно до ст.ст.12,13 Закону України "Про прокуратуру" у системі прокуратури України діють окружні прокуратури, керівник якої має статус прокурора та наділений повноваженнями представляти окружну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями. Згідно із ч.6 ст.23 цього Закону під час здійснення представництва інтересів держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом звертатися до суду з позовом.

Як видно із позову, його подав 15.02.2022 виконувач обов`язків керівника Коростишівської окружної прокуратури Янчук Ю.В., на якого покладено обов`язки керівника з 02.02.2022 згідно із наказом керівника Житомирської прокуратури №22 від 02.02.2022.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що виконувач обов`язків керівника Коростишівської окружної прокуратури Янчук Ю.В. наділений повноваженнями щодо звернення до суду з даним позовом.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст.9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Станом на час розгляду справи, доказів вжиття заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку відповідач до суду не надав.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи та підтверджені доказами, тому позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки, позивач не поніс судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для розподілу судових витрат на підставі вказаної норми відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Старосілецької сільської ради щодо не оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Кам`янобрідського ліцею Старосілецької сільської ради, площею 2,2 га в межах населеного пункту с.Кам`яний Брід Житомирського (Коростишівського) району Житомирської області.

Зобов`язати Старосілецьку сільську раду вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Кам`янобрідського ліцею Старосілецької сільської ради, площею 2,2 га в межах населеного пункту с.Кам`яний Брід Житомирського (Коростишівського) району Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст складено: 12 травня 2022 р.