Справа № 120/7431/21-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/7431/21-а

Головуючий у 1-й інстанції: Заброцька Л.О.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

10 травня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі ГУ НП у Вінницькій області), в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність ГУ НП у Вінницькій області що полягає у не призначенні та не виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 70 прожиткових мінімумів;

-зобов`язати ГУ НП у Вінницькій області скласти висновок та видати наказ про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 70 прожиткових мінімумів, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року позов задоволено частково:

-визнано протиправним і скасовано висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі п.6 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію", затверджений 25.02.2021 року начальником ГУНП у Вінницькій області;

-зобов`язано ГУ НП у Вінницькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до п.5 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію", виходячи з 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, з урахуванням вже проведеної грошової виплати.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

28 березня 2022 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проходить службу в Національній поліції України на посаді начальника Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП.

17.09.2020 позивач перебуваючи на службі в Барському ВП Жмеринського ВП ГУНП отримав травму.

На підставі наказу начальника ГУНП в Вінницькій області від 22.10.2020 №1509 проведено розслідування нещасного випадку, що стався 17.09.2020 близько 17:30 за результатами якого складено Акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5* від 20.11.2020 та Акт №26 про нещасний випадок майора поліції ОСОБА_1 за формою Н-1, який затверджено 25.11.2020.

За змістом вказаного Акту, у ході проведення розслідування нещасного випадку встановлено що 17.09.2020 ОСОБА_1 біля 17.30 год. вийшов зі свого кабінету і спускався сходами з 2-го на 1-й поверх у службових справах. На останній сходинці підвернув ліву ногу. У зв`язку із травмою звернувся за медичною допомогою до Барської ЦРЛ, де він був оглянутий лікарем, яким встановлено діагноз: "пошкодження зв`язок лівого голеностопного суглобу", внаслідок чого позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 18.09.2020 року по 12.10.2020 року (п.3 акту розслідування нещасного випадку (форам Н-5*), п. 6, 9 акту про нещасний випадок (форма Н-1*).

Відповідно до висновків комісії, викладених в Акті, комісія дійшла висновку, що нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Аналогічний висновок викладено в Акті №26 про нещасний випадок майора поліції ОСОБА_1 (за формою Н-1*), який затверджено 25.11.2020 начальником ГУНП у Вінницькій області.

Згідно з довідкою В-501 медичної військово-лікарської комісії позивач пройшов медичний огляд 14.12.2020 року; діагноз: пошкодження зв`язок лівого гомілково ступневого суглобу 17.09.2020; травма, Так, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Відповідно до довідки МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 030941 від 08.02.2020 ОСОБА_1 встановлено 10% втрати професійної працездатності, у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків.

18.02.2021 позивач звернувся до відповідача з рапортом про виплату одноразової грошової допомоги у разів загибелі (смерті) чи втрати працездатності.

25.02.2021 начальником ГУНП в Вінницькій області області І.Іщенком затверджено висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі п.6 ч.1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" у розмірі 15890,00 грн.

В подальшому, начальником ГУНП в Вінницькій області області ОСОБА_2 видано наказ №372 о/с від 01.03.2021 "Про виплату одноразової грошової допомоги" на підставі якого позивачу здійснено виплату одноразової грошової допомоги у вищезазначеному розмірі.

Однак, 14.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з рапортом про складання висновку та видачу наказу про виплату одноразової грошової допомоги у разів загибелі (смерті) чи втрати працездатності, в зв`язку з нещасним випадком, що стався 17.09.2020 під час виконання службових обов`язків, в сумі 143010 грн. (як різницю між 158900 грн. та вже виплаченою сумою грошової допомоги-15890 грн). В рапорті також зазначено, що документи, які підтверджують право останнього на одноразову грошову допомогу у розмірі 70 прожиткових мінімумів було надано разом з рапортом від 18.02.2021 і вони зареєстровані в першому відділі ГУНП у Вінницькій області за вх. № 865/101/11-21.

Листами відповідача від 29.06.2021 та 30.06.2021 позивача повідомлено, що за результатами розгляду поданих ним документів, одноразова грошова допомога призначена та виплачена в повному обсязі на підставі п. 6 ч.1 ст.97 та п.6 ч.1 ст.99 Закону України "Про Національну поліцію", а саме-в розмірі 10 % від 70 розмірів прожиткового мінімуму, тобто 15890 грн. Правових підстав для перегляду розміру одноразової грошової допомоги немає.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах відповідач не навів обставин, що могли б слугувати підставою для відмови у виплаті позивачу спірної грошової допомоги. При цьому, суд першої інстанції дійшов до переконання, що в ході судового розгляду справи встановлено наявність усіх передбачених Законом №580-ІV та Порядком №4 умов для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги саме на підставі пункту 5 частини першої статті 97 Закону 580-ІV, відтак повноваження відповідача у даному випадку не є дискреційними і не передбачають права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02.07.2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію".

Відповідно до положень статті 1 вказаного Закону Національна поліція України-це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом убезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

У статті 3 Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України а постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону № 580-VIII).

З метою забезпечення виконання повноважень, покладених на поліцію, Законом № 580-VIII передбачено гарантії професійної діяльності поліцейського; зокрема, держава гарантує поліцейському право на отримання соціального і правового захисту, передбаченого Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Одним із заходів соціального захисту поліцейського є виплата одноразової грошової допомоги як у разі загибелі (смерті) поліцейського, так і у випадку визначення втрати поліцейським працездатності (ст. 97 Закону № 580-VIII).

Ч.1 ст.97 Закону № 580-VII врегульовано, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у випадках, передбачених у вказаній частині.

Згідно з ч.1 ст.97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога, що є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави виплачується особам, які мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті працівника поліції внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що одноразова грошова допомога поліцейському за п.5 ч.1 цієї статті призначається в разі отримання ним поранення під час виконання службових обов`язків, а за п.6 ч.1 цієї статті в разі поранення, що пов`язане із проходженням служби в поліції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

За змістом п.4 цього Порядку та умов випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського:

1) під час виконання службових обов`язків (пункт 1 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний з виконанням службових обов`язків, спрямованих на реалізацію повноважень та основних завдань поліції, у тому числі під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;

2) під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;

3) під час проходження поліцейським служби (пункт 2 частини першої статті 97 Закону) - випадок, який не пов`язаний із безпосереднім виконанням службових обов`язків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту;

4) пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4частини першої статті 97 Закону)-обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту;

5) пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 6частини першої статті 97 Закону)-обставина, яка виникла внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності, крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Отже, зазначений порядок також ставить отримання одноразової грошової допомоги в залежність від обставин отримання поранення, або під час виконання поліцейським службових обов`язків, або проходження служби.

Як з`ясовано з матеріалів справи позивач, як працівник поліції, у період проходження служби отримав тілесні ушкодження у вигляді "пошкодження зв`язок лівого гомілко-ступеневого суглобу" у період проходження ним служби при виконанні службових обов`язків, що підтверджується довідкою випискою з медичної картки амбулаторного хворого Барської ЦРЛ від 12.10.2020, довідкою Барської ЦРЛ №42 від 18.09.2020, довідками про тимчасову непрацездатність №1 від 18.09.2020, №2 від 05.10.2020, №2265 від 12.10.2020, довідкою В-501 про проходження медичного огляду 14.12.2020 та довідкою №1637 від 21.09.2020 про одержання путівки на санітарно-курортне лікування.

В зв`язку з настанням вказаного нещасного випадку, ОСОБА_1 виплачено одноразову грошову допомогу, відповідно до п.6 ч.1 ст.97 Закону України "Про національну поліцію", в зв`язку з отриманням травми, пов`язаної із проходженням служби в поліції, наслідком якої є часткова втрата працездатності без визначення інвалідності.

В той же час позивач вважає, що виплата одноразової грошової допомоги мала бути йому здійснена відповідно до п.5 ч.1 ст.97 Закону України "Про національну поліцію", оскільки травма отримана ним під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції, з чим погодився і суд першої інстанції.

В свою чергу, колегія суддів надаючи правову оцінку доводам сторін, виходить із наступного.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку №4, поліцейський вважається таким, що виконує службові обов`язки, якщо він забезпечує виконання основних завдань та повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію", у тому числі під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або виконував основні завдання та повноваження міліції, що були визначені Законом України "Про міліцію".

Основні завдання та повноваження поліції визначено статями 2 та 23 Закону України "Про Національну поліцію".

Так, за змістом ст.3 вказаного Закону, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Основними повноваженнями поліції, відповідно до покладених на неї завдань за приписами ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" є: здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень; виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вжиття заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснення своєчасного реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності; розшук осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом; у випадках, визначених законом, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; доставлення у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; вжиття заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях; регулювання дорожнього руху та здійснення контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; здійснення супроводження транспортних засобів у випадках, визначених законом; видача відповідно до закону дозволів на рух окремих категорій транспортних засобів; у випадках, визначених законом, видача та погодження дозвільних документів у сфері безпеки дорожнього руху; вжиття всіх можливих заходів для надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної, допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я; вжиття заходів для визначення осіб, які не здатні через стан здоров`я, вік або інші обставини повідомити інформацію про себе; встановлення особи за невпізнаним трупом; забезпечення безпеки взятих під захист осіб на підставах та в порядку, визначених законом; у межах своєї компетенції, визначеної законом, здійснення контролю за дотриманням вимог законів та інших нормативно-правових актів щодо опіки, піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, вживає заходів щодо запобігання дитячій бездоглядності, правопорушенням серед дітей, а також соціального патронажу щодо дітей, які відбували покарання у виді позбавлення волі; вжиття заходів для запобігання та протидії домашньому насильству або насильству за ознакою статі; здійснення охорони об`єктів права державної власності у випадках та порядку, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, а також участь у здійсненні державної охорони; здійснення на договірних засадах охорону фізичних осіб та об`єктів права приватної і комунальної власності; здійснення контролю за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ; здійснення у визначеному законом порядку приймання, зберігання та знищення вилученої, добровільно зданої або знайденої вогнепальної, газової, холодної та іншої зброї, боєприпасів, набоїв, вибухових речовин та пристроїв, наркотичних засобів або психотропних речовин; здійснення контролю у межах своєї компетенції, визначеної законом, за дотриманням вимог режиму радіаційної безпеки у спеціально визначеній зоні радіоактивного забруднення; сприяння забезпеченню відповідно до закону правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх оголошення на всій території України або в окремій місцевості; виконання в межах компетенції запитів органів правопорядку (правоохоронних органів) інших держав або міжнародних організацій поліції відповідно до закону та міжнародних договорів України; здійснення оперативно-розшукової діяльності відповідно до закону; вжиття заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), здійснює привід осіб за рішенням тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України, а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні, здійснює розшук боржника чи дитини у виконавчому провадженні у випадках, передбачених законом або рішенням суду; забезпечення інформування Комісії з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, про хід досудового розслідування, вжиття заходів для розшуку осіб, зниклих безвісти, у тому числі осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, для внесення даних до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин; виявлення транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України громадянами більш як на 30 діб та не зареєстровані в Україні у встановлені законодавством строки; вжиття заходів для виявлення неправомірного керування транспортними засобами, щодо яких порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки їх тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортні засоби використовуються для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортні засоби передано у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили їх на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту, а також заходів для виявлення неправомірного розкомплектування таких транспортних засобів.

Аналіз вищенаведених правових норм свідчить про те, що єдиною підставою для виплати особі одноразової грошової допомоги на підставі пункту 5 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" є встановлення факту отримання особою травми, саме під час виконання нею службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції, конкретний та вичерпний перелік яких встановлено статтею 23 Закону України "Про поліцію".

Як з`ясовано під час апеляційного розгляду справи, травма позивача виникла внаслідок особистої необережності під час перебування на службі, яка не пов`язана безпосередньо із забезпеченням охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а відтак правові підстави для призначення і виплати останньому на підставі пункту 5 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» відсутні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що як вбачається із Актів розслідування розслідування нещасного випадку за формою Н-5* від 20.11.2020 та №26 про нещасний випадок майора поліції ОСОБА_1 за формою Н-1, від 25.11.2020 в останніх вказано, що нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Вказані акти складені відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346

В той же час, варто звернути увагу на те, що положення вищезазначеного Порядку застосовуються з метою надання необхідної методичної допомоги керівникам органів та підрозділів системи МВС України, врегулювання питань щодо порядку розслідування нещасних випадків, поранень, професійних захворювань, які трапляються із особами рядового та начальницького складу, курсантами та слухачами, військовослужбовцями та іншими категоріями працюючих в системі МВС України. Однак, спеціальним нормативно-правовим актом, затвердженим наказом МВС України, який врегульовує питання виплати ОГД поліцейським є Порядок №4, а тому не підлягають застосуванню положення Порядку №1346 під час вирішення питання наявності підстав для призначення одноразової грошової допомоги.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору неправильно встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 , відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Смілянець Е. С.