Справа № 640/4840/20
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4840/20 Суддя (судді) першої інстанції: Шулежко В.П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Беспалова О.О.

При секретарі: Шепель О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просила:

- визнати протиправним рішення командира військової частини НОМЕР_1 про повернення на доопрацювання поданих ОСОБА_1 документів для призначення і виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 25 грудня 2013 року №975 на доопрацювання;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути заяву ОСОБА_1 на призначення та одержання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності внаслідок травми, так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що відповідачем порушено її право на соціальний захист та отримання належної одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи, яка настала внаслідок виконання обов`язків ОВС.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2021 року даний адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції суд зазначив, що всупереч вимог Порядку №975 відповідачем не прийнято передбаченого рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги. Натомість, прийняття рішення про направлення документів на доопрацювання порядком не передбачено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не правильно застосував норми матеріального права, а саме пункт 11, 13 Порядку №975, не взявши до уваги відсутність будь якого документу про обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) та повноваження командира, як головного розпорядника коштів щодо повернення документів на доопрацювання.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення скасуванню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 за результатами огляду медико-соціальної експертної комісії встановлено ІІ група інвалідності травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, довічно.

З метою реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з відповідною заявою та переліком документів про виплату одноразової грошової допомоги.

Листом від 03 грудня 2019 року №222/4/2000 відповідачем повідомлено позивача, що за результатами розгляду поданих документів командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення від 20 листопада 2019 року №366 про повернення на доопрацювання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, поданих заявником документів.

Позивач вважаючи, що відповідачем протиправно повернуто її документи для призначення одноразової грошової допомоги на доопрацювання, звернулася з відповідним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ч.1 статті 3 цього Закону останній поширюється на: 1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей; 2) військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти; 3) військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей.

Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання (ч. 1 статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців»).

Згідно п. 5 ч. 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІ групи інвалідності), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Відповідно до ч. 6, 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2013 року № 975 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно пункту 11 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до пункту 12 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 13 Порядку №975 передбачено, що Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Між тим, судом встановлено, що подані позивачем документи, зокрема, копія довідки № 3, зареєстрованої у військовій частині НОМЕР_2 за вихідним № 182 від 23 травня 2002 року, щодо одержання позивачем травми, не містить інформації про те, що отримана позивачем травма не пов`язана із вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено пунктом 11 Порядку №975.

Відомостей про те, що позивачем подавалися до відповідача будь які інші документи, які б свідчили про причини та обставини її травмування, матеріали справи не містять, а копія довідки № 3 подана позивачем низької якості. Поряд з цим, в довідці № 3 наявні розбіжності у датах, а саме зазначено дату отримання травми 25 травня 2002 року, у той же час, в медичних документах, наданих позивачем, зазначена дата отримання травми як 15 травня 2002 року.

З огляду на наведені обставини командиром військової частини НОМЕР_1 як розпорядником бюджетних коштів було прийнято рішення про повернення на доопрацювання документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги підполковнику запасу ОСОБА_1 від 20 листопада 2019 року № 366, повідомлено про це позивача листом від 03 грудня 2019 року № 222/4/2000 та запропоновано позивачу надати документ, що свідчить про причини та обставини травми.

Колегія суддів зауважує, що після отримання відповідачем відповідного документу, визначеного п. 11 Порядку №975, відповідач буде зобов`язаний прийняти рішення про виплату або відмову в виплаті одноразової грошової допомоги позивачу.

Суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосував норми матеріального права, а саме пункт 13 Порядку №975, не взявши до уваги відсутність будь якого документу про обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) та наявність повноважень командира, як головного розпорядника коштів, щодо повернення документів на доопрацювання.

Зазначене підтверджується тим, що суд застосував стару редакцію Порядку № 975, яка діяла до 17 квітня 2019 року, що і привело суд до помилкового висновку щодо відсутності повноваження командира, як головного розпорядника коштів, щодо повернення документів на доопрацювання і як наслідок протиправності його рішення.

Принагідно колегія суддів також вважає за необхідне висловитися щодо обґрунтованості правової позиції відповідача при поверненні на доопрацювання документів позивача в частині надання документу про обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

Подана позивачем копія довідки № 3, зареєстрованої у військовій частині НОМЕР_2 за вихідним № 182 від 23 травня 2002 року, щодо одержання ОСОБА_1 травми, не свідчить про причини та обставини отримання травми, зокрема, про те, що вона не пов`язана із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено пунктом 11 Порядку №975, оскільки в ній відсутні будь які відомості про те, що позивач не знаходилась у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, або вчиненням нею кримінального чи адміністративного правопорушення під час отримання травми.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 11 листопада 2021 року у справі № 1640/2703/18, вимога відповідача щодо необхідності подання військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом щодо якого вирішується питання про виплату одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, документа що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язано із вчиненням особою кримінального, адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, має легітимну мету, відповідає вимогам законності та не є свавільною.

Верховний Суд звертає увагу, що Порядок №975 не визначає, який саме документ повинна подати особа.

Разом з тим, рішення ЦВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, Акт судово-медичного дослідження (обстеження) не є документами, що підтверджують обставини, передбачені пунктом 11 Порядку №975.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження, оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, враховано не всі обставини справи, тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 317, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2021 року скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 статті 263, п.2 ч.5 статті 328 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 10 травня 2022 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

О.О. Беспалов