Справа № 560/14504/21
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/14504/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

10 травня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом Красилівського підприємства "Красилівське бюро технічної інвентаризації" до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2021 року Красилівське підприємство "Красилівське бюро технічної інвентаризації" звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду від 13.09.2021 №254.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року адміністративний позов задоволено:

-визнано протиправним та скасовано рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду від 13.09.2021 №254.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

28 березня 2022 року від позивача, через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в період з 28.08.2021 по 30.08.2021, відповідно до направлення №104 від 27.08.2021 завідувачем сектору по роботі зі страхувальниками Хмельницького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області ОСОБА_1 проведена планова перевірка правильності нарахування та використання коштів Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області у Красилівського підприємства "Красилівське бюро технічної інвентаризації" за період з 01.10.2016 по 28.08.2021.

За результатами перевірки складено Акт документальної перевірки дотримання порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду соціального страхування України від 30.08.2021 №102, в якому зафіксовано порушення: допомога по тимчасовій непрацездатності надана за відсутності листків непрацездатності по наступним застрахованим особам: ОСОБА_2 , відсутній л/н № НОМЕР_1 з 04.09.2017 по 15.09.2017, відсутній л/н № НОМЕР_2 з 11.04.2018 по 20.04.2018, ОСОБА_3 відсутній л/н № НОМЕР_3 з 10.05.2018 по 01.06.2018, відсутній л/н № НОМЕР_4 з 25.06.2018 по 20.07.2018.

Не погоджуючись з порушеннями, виявленими під час перевірки позивач подав заперечення до Акта за результатами розгляду яких Управління листом від 02.09.2021 №1763-06 повідомило останнього, що заперечення не підлягають задоволенню.

В подальшому, на підставі Акта перевірки відповідачем прийнято рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду від 13.09.2021 №254, яким зобов`язано Красилівське підприємство "Красилівське бюро технічної інвентаризації" повернути 11027,93 грн., з яких 7351,95 грн. неправомірно витрачені страхові кошти та 3675,98 грн. штрафу.

Вважаючи рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду протиправним та незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 №1105-XIV ( Закон №1105-XIV).

За приписами ч.1 ст.4 вказаного Закону, Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Постановою правління Фонду соціального страхування України від 02 жовтня 2020 року № 23 затверджено Порядок перевірки правильності використання страхувальниками страхових коштів Фонду соціального страхування України та застосування фінансових санкцій за порушення встановленого порядку їх використання (далі Порядок №23).

Відповідно до п.2.1. Порядку №23 перевірки проводяться з метою: здійснення контролю за використанням страхових коштів Фонду, обґрунтованістю виплати матеріального забезпечення, веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання; виявлення та підтвердження неправомірно витрачених сум страхових коштів та/або вартості наданих соціальних послуг, нецільового використання коштів, невикористаних коштів Фонду, забезпечення своєчасного та повного повернення таких коштів до бюджету Фонду.

П.2.2 Порядку №23 врегульовано, що перевірки здійснюються посадовими особами Фонду за місцезнаходженням страхувальника або в приміщенні робочого органу виконавчої дирекції Фонду (його відділення) за згодою (письмовою заявою) страхувальника та за умови надання ним усіх необхідних документів для проведення перевірки.

За змістом п. 2.4 Порядку №23 відповідно до цього Порядку посадові особи Фонду мають право проводити камеральні та документальні (планові або позапланові; виїзні або не виїзні) перевірки достовірності відомостей, поданих страхувальниками для отримання страхових коштів Фонду, дотримання порядку використання страхувальниками виділених йому страхових коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку страхувальника у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним до Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду.

Документальною позаплановою перевіркою вважається перевірка страхувальника, що не передбачена в плані-графіку проведення документальних планових перевірок робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення та за наявності підстав, визначених пунктом 2.9 цього Порядку (п.2.8. Порядку №23).

Як з`ясовано під час апеляційного розгляду справи, фактичною підставою для прийняття оскаржуваного рішення стали висновки акту перевірки про відсутність первинних документів на підтвердження правомірності нарахування і виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Так, під час перевірки виявлено, що допомога по тимчасовій непрацездатності надана за відсутності листків непрацездатності по наступним застрахованим особам: ОСОБА_2 , відсутній л/н № НОМЕР_1 з 04.09.2017 по 15.09.2017, відсутній л/н № НОМЕР_2 з 11.04.2018 по 20.04.2018, ОСОБА_3 відсутній л/н № НОМЕР_3 з 10.05.2018 по 01.06.2018, відсутній л/н № НОМЕР_4 з 25.06.2018 по 20.07.2018.

Таким чином, на переконання відповідача, не було жодних належних підстав для призначення, нарахування та виплати зазначеним особам за рахунок коштів Фонду допомоги.

В той же час, як в ході перевірки, так і в наданих відповідачу запереченнях підприємством повідомлялося про фактичну неможливість надання оригіналів листків непрацездатності №271297 з 04.09.2017 по 15.09.2017 та №100638 з 11.04.2018 по 20.04.2018 видані на ім`я ОСОБА_2 ; №494862 з 10.05.2018 по 01.06.2018 та №484273 з 25.06.2018 по 20.07.2018, видані на ім`я ОСОБА_3 через їх відсутність, так як на момент проведення перевірки минуло більше трьох років-термін, протягом якого чинне законодавство зобов`язує страхувальників зберігати лікарняні листки та документи про їх оплату.

Крім того, судом першої інстанції із листа Комунального некомерційного підприємства "Красилівський Центр первинної медико-санітарної допомоги" №644 від 12.08.2021 встановлено, що ОСОБА_2 перебував на лікарняному з 04.09.2017 по 15.09.2017 та з 11.04.2018 по 20.04.2018, а також відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства "Красилівська багатопрофільна лікарня" №955 від 13.08.2021 ОСОБА_3 перебувала на лікуванні в Красилівській ЦРЛ з 10.05.2018 по 01.06.2018 (листок непрацездатності 3494862) та з 25.06.2018 по 20.07.2018 (листок непрацездатності №484273).

Разом з тим, Управлінням зазначено, що для призначення виплат по тимчасовій непрацездатності єдиною і необхідною умовою, що підтверджує юридичний факт наявності права на їх отримання, є належним чином виданий і оформлений листок непрацездатності.

Надаючи правову оцінку таким доводам відповідача, колегія суддів виходить із наступного.

У. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18.01.2001 №2240-ІІІ закріплено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Разом з тим, п. 6.6 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 встановлено, що строк зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності в архіві підприємства, установи визначається згідно з нормативно-правовим актом з питань визначення строків зберігання документів, затвердженим центральним органом виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства.

Наказом Міністерства юстиції України 12.04.2012 № 578/5 затверджено Перелік типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів (далі-Перелік).

Згідно п. 320 Переліку строк зберігання документів (копії звітів, витяги з протоколів, висновки, заяви, довідки, списки працівників) про виплату допомоги, пенсій, оплату листків непрацездатності з фонду соціального страхування, який становить 3 роки. Такий же строк зберігання встановлено пунктом 716 Переліку і для листків непрацездатності, корінців листків непрацездатності.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необгрунтованість притягнення позивача до відповідальності у зв`язку з не наданням до перевірки листків непрацездатності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підтвердження виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності, оскільки у позивача відсутній законодавчо встановлений обов`язок зберігати документи на підтвердження оплати листків непрацездатності з Фонду соціального страхування понад трирічний строк.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13.10.2020 у справі №440/57/19.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Смілянець Е. С.