Справа № 120/2864/22-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 травня 2022 р. Справа № 120/2864/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника на утримання двох малолітніх доньок, згідно частини 19 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" із розрахунку 70% середньомісячного заробітку померлого годувальника.

Ухвалою від 21.03.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки годувальнику пенсія за вислугу років відповідно до Закону №1697 була призначена на виконання постанови Хмільницького міськрайонного суду від 19.12.2016 по справі №137/1910/16-а, яка містить зобов`язання, що стосуються конкретної особи - померлого годувальника, які не можуть бути застосовані по відношенню до інших осіб, зокрема позивача чи утриманців померлого годувальника.

В свою чергу, представником позивача подано відповідь на відзив, у якому остання вважає доводи відповідача необґрунтованими, а адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_4 перебував на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру".

23 листопада 2021 року Літинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 23 листопада 2021 року складено актовий запис №368.

02.12.2021 року ОСОБА_1 , в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Листом від 12.01.2022 року №330-79/Г-02/8-0200/2 позивача повідомлено, що ОСОБА_4 перебував на обліку в Головному управлінні та по день смерті, отримував пенсію за вислугу років, призначену на виконання постанови Хмільницького міськрайонного суду від 19.12.2016 по справі №137/1910/16-а відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру".

В зв`язку з тим, що годувальнику пенсія за вислугу років відповідно до Закону №1697 призначена згідно рішення суду, яке містить зобов`язання що стосуються конкретної особи - померлого годувальника, та не можуть бути застосовані по відношенню до інших осіб, зокрема ОСОБА_1 чи утриманців померлого годувальника, для призначення ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника на малолітніх утриманців - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 за спеціальними умовами, зокрема відповідно до Закону №1697 законні підстави відсутні.

Враховуючи вище викладене, на виконання поданої заяви від 02.12.2021 року з 20.11.2021 року призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на двох утриманців.

На переконання позивача відповідач протиправно відмовив у призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника на малолітніх утриманців - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до Закону України "Про прокуратуру", а тому звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Приписами частини 3 статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV.

Право на вибір пенсії передбачено нормою статті 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року, яка свідчить, що особі, яка має право на різні види пенсій (за віком, з інвалідності, за втрати годувальника), призначають один з цих видів пенсій за її вибором.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991, право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, брати, сестри й онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, при цьому брати, сестри й онуки - за умови, якщо вони не мають працездатних батьків;

Згідно статті 38 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 року члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Разом з тим, відповідно до частини 19 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім`ї. До непрацездатних членів сім`ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з частинами 2, 3 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з 1995 року перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с. 14/.

ОСОБА_4 , колишній працівник органів прокуратури помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 /а.с.13/.

Відповідно до свідоцтв про народження /а.с. 27-28/ батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є померлий ОСОБА_4 .

Відтак, після смерті ОСОБА_4 у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виникло право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 отримував пенсію за вислугу років згідно із Законом України "Про прокуратуру", суд вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , мають право на передбачену частиною 19 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

З огляду на вищевикладене суд дійшов до переконання, що дії відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника на утримання двох малолітніх доньок, згідно частини 19 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII із розрахунку 70% середньомісячного (чинного) заробітку померлого годувальника є протиправними.

Враховуючи протиправність дій відповідача, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію на користь доньок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_4 , згідно з частиною 19 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII у розмірі 70% середньомісячного (чинного) заробітку з 02.12.2021 року (день звернення із заявою про призначення пенсії).

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивача належить стягнути 992,40 грн. судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд-

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника на утримання двох малолітніх доньок, згідно частини 19 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII із розрахунку 70% середньомісячного (чинного) заробітку померлого годувальника.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію на користь доньок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_4 , згідно з частиною 19 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII у розмірі 70% середньомісячного (чинного) заробітку з 02.12.2021 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович