Справа № 591/8869/21
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/8869/21
Провадження № 2-а/591/44/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в особі головуючого - судді Сидоренко А.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Папети Олени Анатоліївни про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що постановою ЕАО № 5031220 від 15 листопада 2021 року інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Сумській області Папети О.А. його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП за те, що 15 листопада 2021 року він здійснив зупинку транспортного засобу Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вул. Козацький Вал - пл. Покровська, чим порушив п.15.9 Правил Дорожнього руху. Був складений протокол.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною оскільки з 08 листопада 2021 року по 15 листопада 2021 року він проходив лікування в «Сумській клініці лазерної медицини» за адресою: АДРЕСА_1 .

15 листопада 2021 року близько 09:30 год. він приїхав до клініки на процедури. Оскільки на той час він міг пересуватися з трудом, а вільних місць поруч з клінікою не було, він змушений був припаркувати своє авто біля готелю «Рейкарц» (вул. Воскресенська, 1). Після закінчення процедур він повернувся до свого авто. До нього підійшов працівник поліції, і про щось став незрозуміло йому говорити. Він попросив його представитись і показати посвідчення. Після декількох спроб з`ясувати його особу він представився, і показав посвідчення рядового поліції на ім`я ОСОБА_2 . Він декілька разів намагався пояснити чому був змушений залишити своє авто в цьому місці, але за декілька хвилин до нього підійшов другий працівник поліції (відповідач Папета О.А. ), яка відразу стала складати протокол. Інспектор фактично не розглядав справу по суті, а відразу видав постанову, складену на місці. Тобто інспектором не було повно та об`єктивно оцінено всі обставини справи та конкретну дорожню обстановку, не досліджено докази. Також інспектор не представився і не надав йому можливості ознайомитися з його службовим посвідченням. Крім того, зазначає, що відповідач була без засобів індивідуального захисту. Спілкуючись з нею, вона зверталась до нього зневажливо і зверхньо.

Відповідачем не була доведена його провина, на його неодноразові прохання про надання клопотання про надання йому правового захисту, йому так і не надали можливості не тільки скористатися правовою допомогою, а й надати свідчення і залучити свідків. Йому не був продемонстрований відеозапис, який доводить його вину або показує, що він створив будь-які перешкоди для інших учасників дорожнього руху чи аварійну ситуацію.

Протокол складений з багатьма порушеннями, в тому числі вказано, що він зробив зупинку на перехресті, що не відповідає дійсності, оскільки він не рухався, і не був за кермом, а його авто було припарковано і закрите на відстані від перехрестя і не заважало руху на даному перехресті.

Навпаки вважає, що його відеозапис доводить, що відповідач порушив його конституційні права і правила карантинних заходів.

17 листопада 2021 року ним до Управління патрульної поліції в Сумській області була подана скарга на постанову інспектора, але рішення, яке він отримав 30 листопада 2021 року було про те, щоб залишити постанову без змін, а каргу без задоволення.

Посилаючись на вказані обставини, просить визнати протиправними дії інспектора 1 роти 1 батальйону УПП в Сумській області Папета О.А. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу; скасувати постанову інспектора 1 роти 1 батальйону УПП в Сумській області Папета О.А. Серія ЕАО №5031220 від 15 листопада 2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП, справу про вчинення ним адміністративного правопорушення закрити.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

29 грудня 2021 року позивачем надано суду уточнену позовну заяву.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 грудня 2021 року у справі за вказаним адміністративним позовом відкрите провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

26 січня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від інспектора 1 роти 1 батальйону УПП в Сумській області Папета О.А., згідно якого вона вважає позовні вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В обґрунтування заперечень зазначає, що 15 листопада 2021 року згідно з розстановкою сил та засобів роти № 1 батальйону управлінні патрульної поліції в Сумській області поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції вона несла службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в м. Суми.

Під час несення служби у відповідності до вимог п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон) здійснювався контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Близько 10 год. 15 хв. 15.11.2021 року в м. Суми по вул. Покровська, будинок № 2, було виявлено транспортний засіб Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 , водій здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті вул. Козацький Вал та пл. Покровська, що зафіксовано на відеореєстратор ВМ00120, ВМ00124, чим порушив вимоги дорожнього знака 15.9 ґ Правил дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР).

Правопорушення скоєне позивачем, було зафіксоване на відеореєстратор персональний мобільний моделі DMT1 ВМ00120, ВМ00124.

Відповідач, керуючись ч. 3 ст. 18, ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» підійшла до позивача, відрекомендувалась, пояснила суть правопорушення, попросила надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію автомобіля, зауважень до яких не виникло.

Папета О.А. пояснила позивачу, що він порушив вимоги п. 15.9 ґ ПДР, а саме: водій здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті вул. Козацький Вал та пл. Покровська, що зафіксовано на відеореєстратор ВМ00120, ВМ00124, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вона роз`яснила позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомила, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора. Вказує на те, що відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

15 листопада 2021 року розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, Папета О.А. винесла оскаржувану постанову, яку оголосила та вручила її копію позивачу, про що свідчить його особистий підпис.

Під час вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності нею враховано відеозапис правопорушення.

Щодо правомірності дій та винесеної постанови зазначає, що із постанови ЕАО № 5031220 від 15 листопада 2021 року вбачається, що близько 10 год. 15 хв. 15 листопада 2021 року в м. Суми по пл. Покровська, буд. №2, було виявлено транспортний засіб Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті вул. Козацький Вал та пл. Покровська, що зафіксовано на відеореєстратор ВМ00120, ВМ00124, чим порушив вимоги дорожнього знака 15.9 ґ ПДР України.

Відповідно до п. 15.9 (ґ) ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги у русі та зупинки проти бокового проїзду та ґт-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розподілювальна смуга.

З відеозапису, наявного в матеріалах справи вбачається, що позивач дійсно здійснив зупинку транспортного засобу Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вул. Козацький Вал та пл. Покровська.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення (а.с.40-47).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою ЕАО № 5031220 по справі про адміністративне правопорушення від 15 листопада 2021 року, винесеною старшим лейтенантом поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Папетою О.А. на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що 15 листопада 2021 року 10 год, 15 хв м. Суми площа Покровська, 2, водій здійснив зупинку транспортного засобу Skoda Fabia на перехресті вул. Козацький Вал та пл. Покровська, що зафіксовано на відеореєстратор ВМ 00120, ВМ00124, чим порушив п. 15.9 г ПДР (а.с. 36).

За перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів за годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно п. . 15.9 (ґ) ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги у русі та зупинки проти бокового проїзду та ґт-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розподілювальна смуга.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до абзацу 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених ч.ч. 1 та 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З зазначених норм законодавства вбачається, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Ст. 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем надано відзив на позов, до якого приєднано відеозапис, при дослідженні якого вбачається порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З відеозапису вбачається, що позивачем заявлялось клопотання забезпечити «захист його прав», проте вказане клопотання не було належно розглянуто відповідачем, про що свідчить і той факт, що позивач неодноразово про це запитував і вважав, що йому відмовлено в задоволенні такого клопотання.

За ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано доказів, що спростовують доводи позивача про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ним виявлено бажання скористатися правовою допомогою, та відповідачем не було вжито дій щодо надання можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

За таких обставин суд приходить до висновку, що такими діями відповідач порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2020 року по справі №524/9827/16-а.

Крім того відеозапис не містить відображення обставин того, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано його пояснення, особу порушника, досліджені докази, розглянуто його клопотання.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Як вже вказувалось, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В заперечення проти заявленого позову відповідач надав суду відеозапис, який на його думку відображає фіксацію вчиненого позивачем правопорушення. Проте з вивчення цього запису вбачається, що достовірно встановити місце вчинення та особу, яка вчинила правопорушення, неможливо.

З огляду на вказане відповідачем в порушення ст. 77 КАС України не доведено правомірність свого рішення. Сам факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для задоволення заявленого адміністративного позову в частині скасування оскаржуваної постанови.

Що стосується вимоги позивача щодо закриття провадження у справі, слід зазначити наступне.

Так, ст. 284 КУпАП встановлено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП..

Згідно зі статтею 288 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

В даному випадку судом не встановлюється відсутність або наявність вини позивача, а розглядаються дії відповідача по прийняттю певного рішення, тобто саме в аспекті протиправності чи правомірності дій відповідача по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Повноваження вирішувати питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належать виключно органу (посадовій особі), що уповноважені розглядати такі справи. Адміністративний суд не може підміняти такий орган (посадову особу), та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу (посадової особи).

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року справа №337/346/17.

Тому в частині позовних вимог щодо закриття провадження у справі слід відмовити.

У частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу (рішення Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015).

Разом з тим, Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Отже доводи позивача, викладені в адміністративному позові, щодо порушення вимог законодавства у зв`язку з тим, що відповідачем здійснено розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу, не ґрунтуються на вимогах закону, а тому позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу не підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

При зверненні до суду з зазначеним позовом сплачений судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.139 КАС України установлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 2,9, 77, 241-246, 257-262, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Папети Олени Анатоліївни про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити частково.

Скасувати постанову, винесену старшим лейтенантом поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Папетою Оленою Анатоліївною про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5031220 від 15 листопада 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, місцезнаходження: 03048, місто Київ, Вулиця Федора Ернста, будинок 3) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 454 грн. 00 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: старший лейтенант поліції 1 батальйону 1 роти Папета Олена Анатоліївна, адреса: м. Суми вул. Білопільський шлях, буд 18/1.

Суддя А.П.Сидоренко