Справа № 545/4270/21
Суддя: Стрюк Л. І.
Дата ухвалення: 2022-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/4270/21
Провадження № 2-а/545/49/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Стрюк Л.І.

з участю секретаря Артеменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24.12.2021 року старшим лейтенантом поліції 6 роти УПП в Полтавській області Вакуленком В.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за ч.6 ст.121 КУпАП. Згідно з постановою від 24.12.2021 року об 21 год. 54 хв. у м. Полтаві по вул. Харківське шосе, 29, керував транспортним засобом Audi A6 Allroad, д.н.з. НОМЕР_1 , без номерного знаку та проїхав перехрестя вул. Кагамлика та вул. Європейська на заборонний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.2.9 (в) та п.8.7.3 Правил дорожнього руху. У обґрунтування позову посилався на те, що зупинився на вимогу посадових осіб поліції 24.12.2021 року по вул. Лідова у районі стадіону «Динамо» у м. Полтаві, де до нього прибув захисник для надання правової допомоги. Зазначив, що номерні знаки НОМЕР_1 відповідають вимогам стандартів, закріплені у встановленому для цього місці, не закриті іншими предметами, не перешкоджають та не ускладнюють його ідентифікацію, не забруднені та дозволяють чітко визначити символи номерного знака. Посилався на те, що постанова винесена не за місцем вчинення адміністративного правопорушення, при розгляді справи не забезпечені права, передбачені ст.268 КУпАП, та не були надані докази порушення ним Правил дорожнього руху. Вважає, що факти викладені в постанові не відповідають обставинам справи, а сама постанова винесена з порушенням вимог законодавства та підлягає скасуванню.

Просив визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №5180038 від 24.12.2021 року про накладення адміністративного стягнення за ч.6 ст.121 КУпАП; стягнути понесені витрати на оплату правової допомоги в сумі 5000 грн.

У відзиві на позов представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: керував транспортним засобом без номерного знаку та проїхав перехрестя на заборонний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.2.9 (в) та п.8.7.3 Правил дорожнього руху. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивача ознайомлено з усіма правами, передбаченими ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується матеріалами відеофіксації. Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу заперечувала з огляду на те, що справа є незначної складності, а тому витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. не відповідають принципу співмірності та розумності.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. При цьому, не заперечуючи факту проїзду на червоний сигнал світлофора автомобіля Audi A6 Allroad, д.н.з. НОМЕР_1 , стверджував, що в матеріалах справи відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 керував вищезазначеним транспортним засобом. Окрім того, зазначив, що номерні знаки на транспортному засобі наявні, однак на передньому номерному знаку встановлена сітка, яка на відеозаписі відблискує, проте це не суперечить вимогам закону. Також просив врахувати, що постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 23.03.2022 року по справі №554/71/22 закрито провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП. Зазначив, що зазначеним рішенням визнано недопустимими доказами відеозаписи з бодікамер, тому на підставі ч.4 ст.78 КАС України ці обставини не підлягають доказуванню у цій справі.

Представники відповідача у судовому засіданні у задоволенні позову просили відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Встановлено, що 24.12.2021 року старшим лейтенантом поліції 6 роти УПП в Полтавській області Вакуленко В.В. винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

Згідно з постановою ОСОБА_1 24.12.2021 року о 21 год. 54 хв. у м. Полтаві по вул. Харківське шосе, 29, керував транспортним засобом Audi A6 Allroad, д.н.з. НОМЕР_1 , без номерного знаку та проїхав перехрестя вул. Кагамлика та вул. Європейська на заборонний червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.2.9 (в) та п.8.7.3 Правил дорожнього руху, об`єднано за ст.36 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п.8.7.3 (е) Правил дорожнього руху червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п.8.10 Правил дорожнього руху у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Як вбачається з відеозапису автомобільного відеореєстратора, о 21:58:32 на перехресті вул. Кагамлика та Європейська ввімкнений червоний сигнал світлофора, перед лінією світлофора стоять інші учасники дорожнього руху, тоді як автомобіль Audi A6 Allroad, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснивши їх об`їзд з лівого боку, о 21:58:35 здійснив проїзд на червоний сигнал світлофора (а.с.34).

Факт порушення п.8.7.3 (е) Правил дорожнього руху, а саме - проїзд транспортного засобу Audi A6 Allroad, д.н.з. НОМЕР_1 на червоний сигнал світлофора представником позивача не заперечувався.

Суд відхиляє твердження представника позивача щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом Audi A6 Allroad, д.н.з. НОМЕР_1 з огляду на таке.

Так, з відеозапису (файл №-9) вбачається, що поліцейськими встановлено особу водія ОСОБА_1 , 1990 року народження, який на вимогу поліцейських надав для ознайомлення посвідчення водія в електронному вигляді у додатку «Дія».

Окрім того, ОСОБА_1 ознайомлений з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, що підтверджується відеозаписом (файл № -18), та йому було запропоновано ознайомитися з відеодоказами, на що останній відмовився (файл № -20).

Отже, посилання позивача на порушення відповідачем вимог ст.268 КУпАП та ненадання йому відеодоказів при розгляді справи про адміністративне правопорушення є безпідставними.

Також суд відхиляє твердження представника позивача про недопустимість як доказів відеозаписів з бодікамер, яка встановлена постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 23.03.2022 року по справі №554/71/22 з таких підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч. 7 ст. 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Оскільки постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 23.03.2022 року по справі №554/71/22 стосується іншого правопорушення (за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП), у межах якого не встановлювались обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, тому ні це рішення, ні правові оцінки не є обов`язковими для суду у даному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 п.8.7.3 (е) Правил дорожнього руху.

Щодо порушення позивачем п.2.9 (в) Правил дорожнього руху суд дійшов таких висновків.

Частиною 6 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно з п. 30.2 Правил дорожнього руху на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка, а в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, закріплюється самоклейна мітка радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом (крім причепів і напівпричепів).

Відповідно до п.4.1, 4.2 ДСТУ 4278:2006 на автотранспорті повинно бути два знаки. Знаки на легкових автомобілях треба встановлювати лише по осі симетрії автомобіля.

Згідно з розділом 8 Вимог до державних номерних знаків затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.03.2021 року №166 знаки на транспортних засобах треба встановлювати тільки в передбачених за конструкцією місцях або додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу. Знаки не повинні зменшувати кути переднього та заднього звисів транспортного засобу.

Згідно з відеозаписом (файл №-13), на транспортному засобі Audi A6 Allroad, д.н.з. НОМЕР_1 відсутній передній номерний знак, а замість нього встановлена решітка. Будь-яких ознак того, що під решіткою встановлений номерний знак з відеозапису не вбачається навіть з близькою відстані (значно меншої, ніж 20 м).

Твердження представника позивача про наявність на передньому номерному знаку дрібної сітки, яка відблискує та унеможливлює відобразити номерний знак на відеозаписі, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п.2.9 (в) Правил дорожнього руху символи номерного знака повинні бути видимі з відстані 20 м.

Щодо посилань представника позивача на неналежне місце розгляду справи суд дійшов до таких висновків.

За загальним правилом, встановленим ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з ч.2 ст.276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 121-126 КУпАП (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 встановлено, що положення ч.1 ст. 276 КУпАП, яка передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки юрисдикція інспектора УПП в Полтавській області поширюється на територію м. Полтава, юрисдикційні повноваження органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративні правопорушення, визначені у ч. 1 ст.276 КУпАП, порушено не було.

Отже, виходячи з положень рішення Конституційного суду, розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен відбуватись у межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Водночас, згідно з положеннями КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектором патрульної поліції не складається. Саме інспектор (працівник органу і підрозділу Національної поліції, який має спеціальні звання), а не Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, уповноважений розглядати адміністративну справу та за результатами її розгляду виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином поліцейський, який уповноважений виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи не лише на місці, де було вчинено таке адміністративне правопорушення, а й на місці, де він несе службу саме в той час.

Отже, при розгляді справи поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Згідно зі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 04.07.2017 року є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії АВ №0495118 від 05.07.2017 року, а тому на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

У відповідності до ч.5 ст.139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, судові витрати зі сплати судового збору слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕАО №5180938 від 24.12.2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП у виді штрафу в сумі 850 гривень відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Л. І. Стрюк