Справа № 600/7437/21-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/7437/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить:

- визнати відмову Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач) у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який надає право на одержання щомісячного довічного грошового Утримання судді у відставці половини строку навчання у вищому навчальному закладі, календарного періоду проходження строкової військової служби та у здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який надає право на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання у Харківському юридичному інституті їм. Дзержинського з 01.09.1977 по 27.06.1981, що становить 1 рік 10 місяців 29 днів, календарний період проходження строкової військової служби за період з 09.05.1973 по 21.05.1975, що становить 2 роки 13 днів та здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у розмірі 86% винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Чернівецького апеляційного суду № 02-10/88/20 від 03 березня 2020 року з урахуванням виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 позивач звільнений з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку та з 23.09.2016 отримує довічне грошове утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Зазначив, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.09.2020 у справі №824/550/20-а зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно із довідкою Чернівецького апеляційного суду № 02-10/88/20 від 03 березня 2020 року з урахуванням виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

На виконання зазначеного рішення суду відповідачем було здійснено перерахунок довічного грошового утримання і встановлено його у розмірі 78 відсотків від розміру суддівської винагороди працюючого судді. При цьому, як вказує позивач, відповідачем не зараховано до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби у Збройних Силах, а також половину періоду навчання у Харківському юридичному інституті ім. Дзержинського.

08.06.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, врахувавши зазначені періоди військової служби та навчання, однак відповідач повідомив позивача, що його стаж роботи судді складає 34 роки, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 78% від суддівської винагороди працюючого судді. Однак, відповідач не врахував період проходження позивачем строкової військової служби у Збройних Силах, а також половину періоду навчання у Харківському юридичному інституті ім. Дзержинського.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що грубо порушують його права як громадянина України та судді у відставці щодо отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, його належного матеріального та соціального забезпечення.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своєї позиції вказав, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання. Стаж роботи на посаді судді складає 34 роки. З урахуванням кількості повних років роботи на посаді судді, розмір щомісячного довічного грошового утримання правомірно обчислено у розмірі 78 %. При цьому, з урахуванням вимог частини третьої статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" до суддівського стажу при проведенні перерахунку довічного грошового утримання з 19.02.2020 не врахована строкова служба, навчання у Вузі. Отже, суддівський стаж позивача становить 34 роки, відповідно до цього щомісячне довічне грошове утримання позивача розраховано виходячи з 78 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. З урахуванням наведеного, просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Позивач з 23.09.2016 року є отримувачем щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

На підставі довідки Чернівецького апеляційного суду №02-10/88/20 від 03.03.2020 р. позивачу здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання.

08.06.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою, у якій просив провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, врахувавши половину навчання за період навчання у вищому навчальному закладі та період проходження строкової військової служби.

17.06.2021 року відповідач надав відповідь, відповідно до змісту якої вказував, що правових підстав для врахування періоду проходження військової служби з 09.05.1973 по 21.05.1975 та половини періоду навчання з 01.09.1977 по 27.06.1981 до стажу роботи на посаду судді немає.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №1402-VIII).

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина друга статті 142 Закону №1402-VI).

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частинами четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Розділом ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. Так у підпункті 4 пункту 24 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII зазначено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. При цьому пункт 23 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, який передбачав, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.10.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами), виключений з 01.01.2020 на підставі підпункту 16 пункту 1 розділу І Закону України від 16.10.2019 №193-IX "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування".

Відповідно до пункту 25 розділу ХІІ розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Однак Конституційний Суд України рішенням від 18.02.2020 у справі №2-р/2020 пункт 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, визнав неконституційним.

У рішенні Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі №620/1116/20, яке набрало законної сили 07.08.2020, зроблено правовий висновок про те, що зміна з 01.01.2020 розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону №1402-VIII з 19.02.2020, тобто з наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020.

Право позивача на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 у зв`язку із зміною з 01.01.2020 суддівської винагороди працюючого судді є безспірним, оскільки встановлено рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.09.2020 у справі №824/550/20-а.

На виконання вказаного рішення суду відповідачем проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та встановлено його розмір 78 %.

При цьому, відповідач вказує, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 78 % встановлено із урахуванням стажу роботи позивача та у відповідності до частини третьої статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Підставою звернення позивача до суду є незгода з розміром призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (78 відсотків суддівської винагороди) та незарахування відповідачем до стажу роботи позивача періоду проходження позивачем строкової військової служби у Збройних Силах, а також половину періоду навчання у Харківському юридичному інституті ім. Дзержинського.

Визначення стажу судді врегульоване статтею 137, абзацом четвертим пункту 34 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII.

Статтею 137 Закону №1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом четвертим пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). При цьому будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом №1402-VIII не встановлено.

Матеріалами справи, а саме копією диплому серії НОМЕР_1 від 27.06.1981, військовим квитком НОМЕР_2 підтверджено, що в період з 01.09.1977 по 27.06.1981 - навчався на денній формі у Харківському юридичному інституті ім. Дзержинського, що складає 3 роки 9 місяців 27 днів (половина цього періоду - 1 рік 10 місяців 29 днів), та в період з 09.05.1973 по 21.05.1975 проходив службу в збройних силах, що в загальному становить 3 роки 10 місяців 12 днів. Стаж судді становить 34 роки 3 місяці 3 дні.

Абзацом другим частини четвертої статті 43 Закону №2862-ХІІ передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також згідно з абзацом другим статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" (далі - Указ №584/95) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 №545, яка набрала чинності з 01.03.2008, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" та доповнено її в частині пункту 3-1 абзацом такого змісту: "До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби".

Разом з тим, законодавство колишнього СРСР і чинне законодавство України передбачає зарахування періоду проходження військової служби до різних видів трудового стажу, а також пільгове (кратне) обчислення цього періоду військовослужбовцям, які за рішенням уряду СРСР, проходили військову службу в державах, де в той час велися бойові дії, для зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення та отримання різних видів пенсій і соціальних виплат.

Зокрема, Законом СРСР "Про загальний військовий обов`язок" від 12.07.1967 і Положенням про пільги для військовослужбовців, військовозобов`язаних, осіб, звільнених з військової служби у відставку, та їх сімей, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 17.02.1981 №193, було передбачено зарахування часу перебування громадян на дійсній військовій службі у Збройних Силах СРСР до загального трудового стажу, безперервного трудового стажу та стажу роботи за спеціальністю.

Також відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, враховуючи зміст положень абзацу четвертого пункту 34 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону 1402-VIII (у редакції, чинній на час подання позивачем заяви про відставку), стаж роботи судді позивача призначеного на посаду до набрання чинності цим Законом, має визначатися відповідно до законодавства, що діяло на день його призначення.

Відтак до стажу роботи позивача, що дає право на відставку судді, зараховується половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, період проходження строкової військової служби.

Таким чином, до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, крім стажу 34 роки 03 місяці 03 дні на посаді судді (безспірний період) слід також врахувати половину строку навчання за денною формою навчання (1 рік 10 місяців 29 днів), період проходження строкової військової служби (2 роки 00 місяців 13 днів), що в сукупності становить 3 роки 11 місяців 12 днів, та про які просив позивач у позовній заяві та в заяві до відповідача.

За таких обставин стаж роботи позивача на посаді судді становитиме 38 повних років, що дає позивачу право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 86 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді: 50 % за 20 років та додатково 36 % (по два відсотки грошового утримання судді за кожний повний рік роботи).

Отже, відповідачем протиправно проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача з 19.02.2020 в розмірі 78% суддівської винагороди.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 06.03.2018 у справі №308/6953/17, від 19.06.2018 у справі №243/4458/17, від 05.12.2019 у справі №592/2737/17, від 28.11.2019 у справі № 227/766/17.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аргументи відповідача у листі від 17.06.2021 про те, що визначення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється виключно зі стажу роботи на посаді судді є помилковим.

Таким чином, не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання на юридичному факультету вищого навчального закладу за денною формою навчання та врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним. Такі дії відповідача мали наслідком неправомірне зменшення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при його призначенні.

Зважаючи на викладене та обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, який має бути ефективним та виключати подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, суд з урахуванням повноважень, визначених частиною другою статті 245 КАС України, дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах - 1 рік 10 місяців 29 днів, періоду проходження строкової військової служби - 2 роки 13 днів; зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Чернівецького апеляційного суду №02-10/88/20 від 03.03.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в розмірі 86 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з 19.02.2020, зарахувавши до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах - 1 рік 10 місяців 29 днів, періоду проходження строкової військової служби - 2 роки 13 днів.

Стосовно розподілу судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 908,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах - 1 рік 10 місяців 29 днів, періоду проходження строкової військової служби - 2 роки 13 днів.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Чернівецького апеляційного суду №02-10/88/20 від 03.03.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в розмірі 86 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з 19.02.2020, зарахувавши до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах - 1 рік 10 місяців 29 днів, періоду проходження строкової військової служби - 2 роки 13 днів.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області судовий збір в сумі 908,00 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002, Код )

Суддя І.В. Маренич