Справа № 160/7493/21
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2022 року м. Дніпросправа № 160/7493/21

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,
за участю секретаря судового засідання Замкової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року (суддя Юхно І.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправними та скасувати окремі положення наказів командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2021 № 108-рс (по особовому складу) та від 09.04.2021 № 69 (по стройовій частині) в частині, що стосується звільнення позивача з військової служби та його виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ; поновити позивача на військовій службі та в списках особового складу Військової частини НОМЕР_1 з 10.04.2021; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу (з 10.04.2021 по дату фактичного поновлення на військовій службі) внаслідок протиправних діянь відповідача, в порядку та розмірах, встановлених пунктом 9 розділу ХХХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 22.10.2020 у справі № 423/2305/20, який набрав законної сили 24.11.2020, ОСОБА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, командира технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.

ОСОБА_1 було подано на ім`я командира ВТЗ 2 МБ рапорт від 24.02.2021, вхідний номер Військової частини НОМЕР_1 № 4062 від 26.02.2021, про звільнення з лав Збройних Сил України у запас відповідно до пп. «е» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду). Після звільнення просив направити його на військовий облік до Саксаганського РТЦК та СП м. Кривий Ріг.

Згідно з п. 7 7 наказу Командира 93-ї окремої механізованої бригади Міністерства оборони України від 09.04.2021 № 108-рс (по особовому складу), відповідно до пп. «е» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади) позивача звільнено з військової служби у запас (підстава вирок суду від 22.10.2020 у справі № 423/2305/20).

Позивач ознайомлений з названим наказом 09.04.2021, про що свідчить особистий підпис останнього на копії наказу.

На підставі наказу № 108-рс, командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 09.04.2021 № 69 (по стройовій частині), відповідно до пункту 2.8 якого ухвалено вважати таким, що вибув з пункту постійної дислокації сержанта ОСОБА_1 , з 09.04.2021 виключити останнього зі списків особового складу військової частини та з усіх видів забезпечення з 10 квітня 2021 року та направити для постановки на військовий облік до Саксаганського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Дніпропетровської області.

Названі накази в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби є предметом оскарження в даній адміністративній справі. Позивач вважає їх протиправними, такими, що прийняті за відсутності належних правових підстав та у зв`язку з введенням в оману позивача через брак знань у сфері права.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами пп. «е» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану до оголошення демобілізації) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади.

Суд апеляційної інстанції не знаходить слушними доводи позивача про відсутність правових підстав для його звільнення на підставі вищенаведеної норми через відсутність факту позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади, адже відповідно до резолютивної частини вироку Попаснянського районного суду Луганської області від 22.10.2020 у справі № 423/2305/20 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Звільнення від відбування покарання з випробуванням строком на один рік відповідно до ст. 75 КК України не змінює вид обраного судом покарання, що випливає з приписів статті 78 Кримінального кодексу України, якою встановлено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржувані накази в частині ОСОБА_1 прийняті відповідачем в межах наданих законом повноважень, обґрунтовано та правомірно.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на оцінку законних підстав для прийняття оскаржуваних наказів.

Рішення суду першої інстанції постановлено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року в адміністративній справі № 160/7493/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 10 травня 2022 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 10 травня 2022 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров