Справа № 460/312/22
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2022 року м. Рівне №460/312/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправною та скасування вимоги, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 /позивач) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (надалі ГУ ДПС у Рівненській області/відповідач) про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.09.2021 №Ф-8529 на суму 5426,74 грн. та рішення №8530/17-00-07-08 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску про застосування штрафу в розмірі 585,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 29.07.2021 по 04.08.2021 ГУ ДПС у Рівненській області проводилась документальна позапланова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 14.04.2021 за результатами якої складено акт від 11.08.2021 №5270/17-00-07-08/ НОМЕР_1 . Висновками акта перевірки встановлено порушення: п.2 ч.1 ст. 7, ч.5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зокрема за результатами проведеної перевірки встановлено заниження суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 14611,74 грн., в тому числі за 2019 на 423,28 грн., за 2020 р. на суму 9788,46 грн. та 4400 грн 2021 рік. Дані висновки зроблено на підставі того, що ОСОБА_1 до перевірки не надано первинних документів, які б підтверджують здійснення обраного виду діяльності: роздрібна торгівля з лотків та на ринках (47.81). ОСОБА_1 не надано жодного підтвердження щодо здійснення нею роздрібної торгівлі з лотків та на ринках, що свідчить про те, що доходу від вищевказаного виду діяльності платник податків не отримував та відповідно не мала права перебувати на спрощеній системі оподаткування, а була зобов`язана з 01.01.2019 перейти на сплату інших податків та зборів. Проведеною перевіркою встановлено здійснення ОСОБА_1 господарських операцій по виду діяльності, не зазначеному у реєстрі платника податку, у зв`язку з чим позивачем занижено суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 14611,74 грн., в тому числі за 2019 на 423,28 грн., за 2020 р. на суму 9788,46 грн. та 4400 грн. 2021 рік. Вказує, що зазначені висновки податкового органу є необґрунтованими та безпідставними так як ОСОБА_1 до перевірки надано всі наявні у неї первинні документи, які стосуються обраного виду діяльності та в повній мірі підтверджували правомірність перебування позивача на спрощеній системі оподаткування. З наведених вище підстав просить скасувати оскаржувану вимогу та рішення, а позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 10.01.2022 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 04.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву за змістом якого позовні вимоги не визнає та просить у позові відмовити. Вказує, що за результатами проведеної перевірки позивача встановлено заниження чистого оподатковуваного доходу на суму 139 000 грн., а саме за 2019 на суму 52 000 грн., за 2020 на суму 87 000 грн. Вказане призвело до заниження суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 14611,74 грн., в тому числі за 2019 на 423,28 грн., за 2020 р. на суму 9788,46 грн. та 4400 грн. 2021 рік. У зв`язку з наведеним, вважає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13.09.2021 №Ф-8529 на суму 5426,74 грн. та рішення №8530/17-00-07-08 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску про застосування штрафу в розмірі 585,01 грн. прийняті відповідачем на підставі та в межах закону, просить у позові відмовити.

Від позивача надійшли додаткові пояснення по справі за змістом яких позивач вказує, що рішенням ДПС України від 28.12.2021 №12110/Ф/99-00-06.01.04.09 скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. Скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Рівненській області від 13.09.2021 №8500/17-00-07-08, №8530/17-00-07-08, №8527/17-00-07-08, №8500/17-00-07-08, №8499/17-00-07-08, від 22.09.2021 №8526/17-00-07-08. Скасовуючи дані податкові повідомлення-рішення ДПС вказала на те, що як свідчать матеріали справи в акті документальної перевірки (11.08.2021 №5270/17-00-07-08/ НОМЕР_1 ) не викладені всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податку, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. Просить врахувати дане рішення під час розгляду справи по суті.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 17.01.2017 по 04.04.2021 здійснювала підприємницьку діяльність та була зареєстрована як фізична особа-підприємець, основний вид економічної діяльності 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами. Позивач перебувала на спрощеній системі оподаткування, платник єдиного податку 1 групи.

У період з 29.07.2021 по 04.08.2021 ГУ ДПС у Рівненській області, на підставі наказу від 27.07.2021 №1387-п, була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 14.04.2021, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 17.01.2011 по 14.04.2021, за результатами якої складено акт від 11.08.2021 №5270/17-00-07-08/ НОМЕР_1 .

Висновками акта перевірки встановлено порушення:

п.п. 293.4 ст. 293 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ (із змінами та доповненнями). Проведеною перевіркою встановлено заниження єдиного податку за 2018 рік на 5400 грн.;

п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.177.5, п.177.11 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-У1 із змінами та доповненнями. Податкові декларації про майновий стан і доходи за 2019р., за 2020р. та за 2021р. (ліквідаційна) до контролюючого органу по граничному строку подання не подані;

п.п. 298.2.3. п. 298.2 ст.298, п.167.1 ст. 167, п, 177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), а саме: заниження суми податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю на 25020 грн., а саме за 2019р. - 9360грн., за2020р. - 15660грн.

підпунктів 1.1, 1.2. 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України №2755-1V від 02.12.2010р. із змінами і доповненнями, а саме заниження суми військового збору на 2085 грн. в т.ч. на 780грн. за 2019р., та 1305грн.за 2020 рік;

п.44.1, п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України №2755-У1 від 02.12.2010р. (із змінами та доповненнями) - не забезпечено зберігання первинних документів за період діяльності з 01.01.2018р. по 14.04.2021р. ведення яких передбачено законодавством, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95-ВР від 06.07.1995р. (із змінами та доповненнями) не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, що підтверджує виконання розрахункової операції, на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання, а саме не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій на суму 139000грн. в т.ч. за 2019р. на 52000грн. та за 2020 рік - 87000грн.;

п.2 ч.1 ст. 7, ч.5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», за результатами проведеної перевірки встановлено заниження суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 14611,74 грн., в тому числі за 2019 на 423,28 грн., за 2020 р. на суму 9788,46 грн. та 4400 грн 2021 рік.

13.09.2021 ГУ ДПС у Рівненській області було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№8500/17-00-07-08 про застосування штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 680 грн.;

№8530/17-00-07-08 про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства з патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на суму 487 000 грн.;

№8527/17-00-07-08 про застосування адміністративного штрафу в розмірі 1020 грн.;

№8500/17-00-07-08 про збільшення грошового зобов`язання за платежем: Військовий збір на суму 2280,25 грн.;

№8499/17-00-07-08 про збільшення грошового зобов`язання за платежем: Податок на доходи фізичних осіб на суму 27 360,00 грн.;

вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.09.2021 №Ф-8529 на суму 5426,74 грн.;

рішення №8530/17-00-07-08 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску про застосування штрафу в розмірі 585,01 грн.;

від 22.09.2021 №8526/17-00-07-08 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: Єдиний податок в розмірі 6750,00 грн.

Рішенням про результати розгляду скарги Державної податкової служби України від 01.12.2021 №10869/Ф/99-00-06-02-01-09 вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.09.2021 №Ф-8529 на суму 5426,74 грн. та рішення №8530/17-00-07-08 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску про застосування штрафу в розмірі 585,01 грн. залишено без змін.

Рішенням про результати розгляду скарги Державної податкової служби України від 28.12.2021 №12110/Ф/99-00-06.01.04.09 скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Рівненській області від 13.09.2021 №8500/17-00-07-08, №8530/17-00-07-08, №8527/17-00-07-08, №8500/17-00-07-08, №8499/17-00-07-08, від 22.09.2021 №8526/17-00-07-08.

Не погодившись із наведеними вище вимогою про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій позивач звернулась із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлені главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України.

За правилами пункту 291.2. статті 291 цієї глави, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - це особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

З урахуванням вимог пунктом 297.1 статті 297 Податкового кодексу України, платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів:

1) податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених абзацами другим і третім підпункту 133.1.1 та підпунктом 133.1.4 пункту 133.1 статті 133 цього Кодексу;

2) податку на доходи фізичних осіб у частині доходів (об`єкта оподаткування), що отримані в результаті господарської діяльності платника єдиного податку першої - четвертої групи (фізичної особи) та оподатковані згідно з цією главою;

3) податку на додану вартість з операцій з постачання товарів, робіт та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, крім податку на додану вартість, що сплачується фізичними особами та юридичними особами, які обрали ставку єдиного податку, визначену підпунктом 1 пункту 293.3 статті 293 цього Кодексу, а також що сплачується платниками єдиного податку четвертої групи;

4) податку на майно в частині земельного податку за земельні ділянки, що використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності (крім діяльності з надання земельних ділянок та/або нерухомого майна, що знаходиться на таких земельних ділянках, в оренду (найм, позичку) та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва;

5) рентної плати за спеціальне використання води платниками єдиного податку четвертої групи.

Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, відповідно до пункту 291.4. статті 291 Податкового кодексу України, поділяються на чотири групи платників єдиного податку.

За вимогами, які діяли у відповідний спірний період (2017-2020 роки) платники єдиного податку поділялися на групи за такими правилами :

1) перша група - це фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 300000 гривень;

2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень (не поширюється на ФОП, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння, що відносяться виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи);

3) третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень;

4) четверта група - сільськогосподарські товаровиробники.

Відповідно до підпункту 298.1.1.пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України, для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.

За вимогами підпункту 5 пункту 298.3. цієї статті, у заяві зазначаються такі обов`язкові відомості, як обрані суб`єктом господарювання види господарської діяльності згідно з КВЕД ДК 009:2010.

За правилами пунктів 293.1, 293.2, 293.3 статті 293 Податкового кодексу України (у відповідній редакції), ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру прожиткового мінімуму; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати. Відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі: 1) 3 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість; 2) 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

В силу вимог підпункту 2 підпункту п.293.4 ст.293 Податкового кодексу України, до доходу платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці), отриманого від провадження діяльності, не зазначеної у реєстрі платників єдиного податку, віднесеного до першої або другої групи, встановлюється ставка єдиного податку у розмірі 15 відсотків.

А в силу вимог підпункту 7 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності.

Національний класифікатор України «Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010» прийнятий наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №457 від 11.10.2010 та набрав чинності з 01.01.2012.

КВЕД вміщує секцію G «Оптова та роздрібна торгівля; ремонт автотранспортних засобів і мотоциклів», до якої входять, зокрема, і розділ 46 «Оптова торгівля, крім торгівлі автотранспортними засобами та мотоциклами», і розділ 47 «Роздрібна торгівля, крім торгівлі автотранспортними засобами та мотоциклами».

Методологічні основи та пояснення до позицій Класифікації видів економічної діяльності, затверджені наказом Державної служби статистики України №396 від 23.12.2011.

Згідно з такими поясненнями, секція G включає оптову та роздрібну торгівлю (тобто продаж без перероблення) будь-якими видами товарів і надання допоміжних послуг, пов`язаних із торгівлею товарами. Оптова та роздрібна торгівля є кінцевим етапом у реалізації (розподіленні, дистрибуції) товарів. Відмінність між розділами 46 (оптова торгівля) та 47 (роздрібна торгівля) базується на типі споживача, що переважає. Оптова торгівля - це перепродаж (продаж без перероблення) нових або уживаних товарів роздрібним торговцям, підприємствам й організаціям або іншим оптовикам, діяльність агентів чи посередників з купівлі товарів від імені подібних осіб або продажу товарів подібним особам і компаніям. Основними типами підприємств у сфері оптової торгівлі є оптові торговельні підприємства, тобто оптовики, які отримують право власності на товари, які вони продають, а саме: оптові торговці або біржовики, промислові дистриб`ютори (підприємства оптової торгівлі, що спеціалізуються на продажу промислових товарів), експортери, імпортери, закупівельні організації, філії та офіси з продажу (крім магазинів роздрібної торгівлі), які утримуються підприємствами добувної промисловості (окремо від заводів і шахт) для збуту власної продукції і функції яких не обмежені прийманням замовлень, що виконуються шляхом прямого відвантаження товарів із заводів або шахт. Роздрібна торгівля - це перепродаж (продаж без перероблення) нових або уживаних товарів для особистого споживання або домашнього користування переважно населенню в магазинах, торгових центрах, наметах, кіосках, компаніями поштового замовлення, вуличними торговцями, споживчими кооперативами, компаніями, що спеціалізуються на організації аукціонів тощо. Більшість підприємств роздрібної торгівлі отримують право власності на товари, які вони продають, однак деякі з них виступають як агенти та від імені замовника здійснюють продаж товарів на умовах консигнації або комісії.

Згідно з такими поясненнями, розділ 47 КВЕД включає роздрібну торгівлю, крім торгівлі автотранспортними засобами та мотоциклами, а саме, перепродаж (продаж без перероблення) нових або уживаних товарів для особистого споживання або домашнього користування переважно населенню, який здійснюють магазини, торгові центри, кіоски, намети, компанії поштового замовлення (у т. ч. у мережі Інтернет), рознощики і вуличні торговці, споживчі кооперативи тощо.

Згідно з Методичними поясненнями, роздрібну торгівлю класифікують насамперед за типом місця торгівлі (роздрібну торгівлю в магазинах - у групах 47.1-47.7; роздрібну торгівлю поза магазинами - у групах 47.8-47.9). Роздрібна торгівля в магазинах включає роздрібну торгівлю уживаними товарами (клас 47.79). Роздрібна торгівля в магазинах у подальшому розподіляється на спеціалізовану (групи 47.2-47.7) та неспеціалізовану роздрібну торгівлю (група 47.1). Спеціалізовану роздрібну торгівлю новими товарами класифікують за асортиментом товару, який підлягає продажу. Торгівля поза магазинами деталізована за формами торгівлі, такими як роздрібна торгівля з лотків і на ринках (група 47.8) та інші форми роздрібної торгівлі, що їх здійснюють поза магазинами, зокрема, за поштовим замовленням або через мережу Інтернет, шляхом доставки "від порога до порога", за допомогою торгових автоматів тощо (група 47.9).

При цьому, вказано, що товари, які описані у цьому розділі, обмежуються товарами, зазвичай іменованими як споживчі товари (за визначенням, наведеним у наказах Держкомстату №519 від 14.11.2006, № 480 від 29.12.2007, споживчі товари (послуги) - це товари (послуги), що використовуються населенням для особистого або загальносімейного споживання), або товари роздрібної торгівлі. Отже, товари, що зазвичай не класифікують як товари роздрібної торгівлі (зерно, руди, промислове устатковання тощо), не включені до цього розділу. Разом з тим, вказано, що цей розділ також включає торгівлю персональними комп`ютерами, канцелярськими товарами, фарбою або деревиною, незважаючи на те, що ці товари призначені не тільки для особистого споживання домашніми господарствами.

Як встановлено судом, в охоплений перевіркою період, ОСОБА_1 мала статус фізичної особи - підприємця і перебувала на спрощеній системі оподаткування, а саме як платник єдиного податку 2 групи (20%) за такими видами діяльності: КВЕД 47.81 (основний) роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

Згідно з поясненнями до КВЕД 47.81 «Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами» це клас включає роздрібну торгівлю будь-якими видами нових або уживаних товарів, що здійснюється з пересувних наметів, лотків для вуличної торгівлі або на стаціонарному місці на ринку.

Для роздрібної торгівлі характерним є обслуговування численного контингенту покупців, які у свою чергу, характеризуються різноманітними потребами, інтересами, запитами.

Так з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в межах перевірки було надано контролюючому органу договір поставки з ТОВ «Рошен-Продукт», а також видаткові накладні в яких «адреса доставки» вказано м. Корець базар (при вході), а також торгова точка: ОСОБА_1 лоток на базарі. Окрім того, позивачем частково було надано фіскальні чеки КП «Добробут» про що не заперечується податковим органом в акті перевірки.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 було укладено договір суборенди на оренду торгового місця №7 на великому базарі у АДРЕСА_1 ) з ФОП ОСОБА_2 та договір суборенди на оренду частини торгового місця 2 м.п. на малому базарі у АДРЕСА_2 ) з ФОП ОСОБА_2 на 2018-2020 роки.

Дані договори суборенди складені з відома КП «Добробут», про що свідчать їхній лист №1 від 02.01.2018 р.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 мала на правах суборенди торгові місця на базарі у м. Корець з яких і здійснювала торгівлю товарами, тому висновки податкового органу про те, що позивачем не надано жодного підтвердження здійснення останньою роздрібної торгівлі з лотків і на ринках є безпідставними.

Суд також враховує, що у матеріалах справи наявна довідка, видана директором Новоград-Волинському кооперативному ринку «Урожай» про те, що протягом 2018, 2019 та по 15.03.2020 ФОП ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю на кооперативному ринку «Урожай».

Тому, висновки ГУ ДПС у Рівненській області про те, що ОСОБА_1 не надано жодного підтвердження щодо здійснення нею роздрібної торгівлі з лотків і на ринках, що свідчить про те, що доходу від вищевказаного виду діяльності вона не отримувала і не мала права перебувати на першій групі єдиного податку є необґрунтованими, безпідставними та спростовуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Разом з тим, суд враховує, що рішенням про результати розгляду скарги Державної податкової служби України від 28.12.2021 №12110/Ф/99-00-06.01.04.09 скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. Скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Рівненській області від 13.09.2021 №8500/17-00-07-08, №8530/17-00-07-08, №8527/17-00-07-08, №8500/17-00-07-08, №8499/17-00-07-08, від 22.09.2021 №8526/17-00-07-08.

У вказаному рішенні Державна податкова служба України вказала, що як свідчать матеріали справи в акті документальної перевірки (11.08.2021 №5270/17-00-07-08/ НОМЕР_1 ) не викладені всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податку, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган.

Також у матеріалах справи ГУ ДПС у Рівненській області не досліджено та не зазначено, яку саме діяльність за КВЕД, не внесену до Реєстру платників єдиного податку, здійснювала ФОП ОСОБА_1 , не наведено обґрунтованих доказів, передбачених законодавством, що стали підставою для висновків про обов`язок платника податків здійснювати діяльність на загальній системі оподаткування, тому висновки контролюючого органу про порушення платником податків вимог ПК України щодо правомірності перебування ФОП ОСОБА_1 на спрощеній системі оподаткування, є необґрунтованими та передчасними.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивач здійснювала господарську діяльність, яка відповідає видам економічної діяльності КВЕД 46.81 «Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами», що відповідає видам діяльності, зазначених у реєстрі платників єдиного податку, тому позивач не порушила вимоги ч.2 пп.293.4 ст.293 Податкового кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 цього Закону, для фізичних осіб - підприємців базою нарахування єдиного внеску є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному - кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

В той же час, відповідно до пункту 4 частини першої статті Закону, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - це максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Також слід врахувати, що в силу дії положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» №533-IX від 17.03.2020, в періоди з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня, з 1 по 31 травня 2020 року, фізичні особи - підприємці, в т. ч. спрощенці, були звільнені від нарахування, обчислення та сплати ЄСВ за себе.

Перевіркою встановлено, а стороною позивача визнано, що в 2019 - 2021 роках ОСОБА_1 найманих осіб не мала, нараховувала і сплачувала ЄСВ за себе мінімальною ставкою, вказуючи відповідну мінімальну суму доходу, як базу для нарахування ЄСВ, крім тих періодів, в яких була звільнена від його сплати за Законом №533-IX.

Оскільки перевіркою не підтвердився факт заниження чистого оподатковуваного доходу за 2019-2020 роки, тобто бази для нарахування ЄСВ, то податковий орган дійшов неправомірного висновку про заниження суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 14611,74 грн., в тому числі за 2019 на 423,28 грн., за 2020 р. на суму 9788,46 грн. та 4400 грн 2021 рік.

Враховуючи вищевикладене, суд повністю погоджується з висновками позивача про незаконність вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.09.2021 №Ф-8529 на суму 5426,74 грн. у зв`язку з чим остання підлягає скасуванню повністю.

З цих же підстав підлягає до скасування і рішення від 13.09.2021 №8530/17-00-07-08 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску про застосування штрафу в розмірі 585,01 грн.

Інші доводи та аргументи, наведені сторонами, судом не оцінюються, позаяк не впливають на правильність зроблених судом висновків, а тому не мають значення для правильного вирішення судового спору по суті.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що оскаржувані вимога та рішення Головного управління ДПС у Рівненській області є такими, що прийняті не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.09.2021 №Ф-8529 та рішення від 13.09.2021 №8530/17-00-07-08 ГУ ДПС у Рівненській області підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності оспорюваних дій, в той час як позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені належними й допустимими доказами, а тому позов слід задовольнити повністю.

Згідно частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією про сплату від 25.01.2022 № 1108-4331-9947-7388, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Рівненській області від 13.09.2021 №Ф-8529 та рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 13.09.2021 №8530/17-00-07-08 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві) 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 10 травня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12,м. Рівне,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Суддя Д.П. Зозуля