Справа № 280/4870/21
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2022 року м. Дніпросправа № 280/4870/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби

на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року (суддя Батрак І.В.) у справі №280/4870/21 за позовом Приватного акціонерного товариства "Український графіт" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,-

в с т а н о в и В:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2021 задоволено позов Приватного акціонерного товариства "Український графіт" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, а саме:

визнано протиправними та скасовано рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 26.02.2021 №UA110230/2021/000053/2, від 02.03.2021 №UA110230/2021/000056/2;

визнано протиправними та скасовано рішення відповідача про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, оформлені картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2021/00138, № UA110230/2021/00144.

Також, даним судовим рішенням присуджено на користь Приватного акціонерного товариства «Український графіт» судовий збір у розмірі 7480,66грн. за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби.

12.10.2021 позивач подав до суду першої інстанції клопотання, в якому просив ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, а саме: стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатом, в розмірі 5000,00 грн.

Відповідач надав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому посилався на необґрунтованість визначеного розміру витрат, які позивачем заявлено до відшкодування. Зокрема, відповідач зазначав те, що позивачем не надано суду доказів про відсутність у штаті позивача юрисконсульта та/або адвоката та потреби у професійній правничій допомозі адвоката. Вказані в акті виконаних робіт послуги без врахування фактично витраченого часу адвокатом на виконання відповідної послуги, відсутня згода сторін щодо визначеного розміру та порядку обчислення конкретної послуги окремо. Витрати позивача на правову допомогу не підтверджені належними фінансовими документами.

Додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.10.2021

року стягнуто з Дніпровської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства "Український графіт" суму витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з наданням останньому правничої допомоги адвокатом, суд першої інстанції виходив з того, що розмір витрат на оплату послуг адвоката, що заявлений до відшкодування, є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). При цьому, з огляду на надані позивачем докази, суд зауважив, що розмір гонорару адвоката встановлений умовами додаткової угоди до договору, встановлений у фіксованому розмірі, а отже є визначеним.

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Дніпровська митниця Держмитслужби (правонаступником якої є Запорізька митниця) подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду, зменшивши заявлений до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу, наполягаючи на їх не співмірності. Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що судом не надано належної оцінки доводам Митниці, які покладені в основу клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Так, скаржник зауважував, що позивачем не надано суду доказів про відсутність у штаті позивача юрисконсульта та/або адвоката та потреби у професійній правничій допомозі адвоката; документально не обґрунтовано кількість витраченого часу щодо надання професійної правничої допомоги; витрати на правову допомогу, що заявлені до відшкодування, не підтверджені жодними платіжними документами.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, врахувавши висновки суду касаційної інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Матеріали справи свідчать про те, що з метою отримання професійної правничої допомоги, 17 липня 2020 року між ПрАТ «Укрграфіт» та адвокатом Кофановою Н.В. укладено Договір № 804/2080373/16 про надання адвокатської допомоги (далі - Договір), яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЗП 002650 від 14.07.2020 та ордера серія АР №1049471 від 02.06.2021. Відповідно до п. 1.1. Договору Адвокат зобов`язується здійснювати захист, представництво або надавати інші види правової допомоги Клієнту в кримінальних, цивільних, господарських, адміністративних, податкових та інших правовідносинах з підприємствами, організаціями, установами незалежно від форм власності, з усіма без виключення державними органами, у тому числі судовими органами будь-яких юрисдикцій та інстанцій.

Пунктом 3.1 договору визначено, що Клієнт сплачує Адвокату гонорар у розмірі, що вказаний в Акті виконаних робіт за Договором про надання правової допомоги, протягом п`яти робочих днів з моменту підписання Сторонами Акту виконаних робіт. Адвокат має право відстрочити, розстрочити виплату гонорару або надати правову допомогу безоплатно з урахуванням фінансового стану клієнта та інших обставин.

17 травня 2021 року позивачем було укладено з адвокатом Кофановою Н.В. додаткову угоду № 10 до договору про надання правової допомоги № 804/2080373/16 від 17.07.2020, згідно з якої Клієнт доручає Адвокатові надати правову (правничу) допомогу стосовно судового оскарження Клієнтом в Запорізькому окружному адміністративному суді (визнання протиправними та скасування) рішень Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 26.02.2021 №UA110230/2021/000053/2, від 02.03.2021 №UA110230/2021/000056/2 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2021/00138, № UA110230/2021/00144, а саме:

- аналіз документів, що стосуються спору, аналіз судової практики по аналогічних справах та збір доказів для формування правової позиції;

- підготовка та складання позовної заяви;

- підготовка повного пакету документів, необхідних для звернення з позовом до адміністративного суду, розрахунок судового збору та формування квитанцій для його оплати;

- за необхідності: ознайомлення з матеріалами справи; складання та подання адвокатських запитів; підготовка та складання інших процесуальних документів (заяв, клопотань, заперечень, доповнень, пояснень тощо), визначених Адвокатом на певному етапі;

- представництво інтересів Клієнта в суді (участь у судових засіданнях) під час розгляду адміністративної справи.

Умовами пункту 3 додаткової угоди № 10 від 17.05.2021 до договору про надання правової допомоги № 804/2080373/16 від 17.07.2020 встановлено, що загальний розмір гонорару Адвоката за надання правової (правничої) допомоги за домовленістю Сторін складає: за умови прийняття Адвокатом участі в судових засіданнях 5000,00 грн. без ПДВ; без участі в судових засіданнях (спрощене провадження) 3000,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до Акту прийняття виконаних робіт від 06.10.2021 адвокатом надано позивачу, а позивачем прийнято наступну правову допомогу по додатковій угоді №10 від 17.05.2021 до договору:

- проведений аналіз документів, що стосуються спору, аналіз судової практики по аналогічних справах та збір доказів для формування правової позиції;

- підготовлений повний пакет документів, необхідних для звернення з позовом до адміністративного суду (додаток до позову на 209 аркушах для суду та примірник позову з додатками на 135 аркушах для відповідача), зроблений розрахунок судового збору та підготовлена квитанція (реквізити) для його оплати;

- підготовлений та складений по суті спору позов до Дніпровської митниці Держмитслужби вих. №2/06 від 04.06.2021 на 25 сторінках;

- підготовлено та складено інші процесуальні документи, у т.ч. відповідь від 12.07.2021 №3/07 на відзив Дніпровської митниці Держмитслужби на позов у справі №2804870/21 на 17 сторінках з додатками, клопотання №3/07 від 13.07.2021;

- здійснено представництво інтересів Клієнта в Запорізькому окружному адміністративному суді під час розгляду адміністративної справи №280/4870/21, в тому числі, в судовому засіданні при розгляді справи 05.10.2021.

Згідно з Актом прийняття виконаних робіт від 06.10.2021 загальний розмір гонорару Адвоката за надання правової (правничої) допомоги складає 5000,00 грн. без ПДВ.

Отже, надані позивачем письмові докази свідчать про те, що на стадії розгляду справи у суді першої інстанції позивачу було надано послуги правничої допомоги, які оцінені сторонами договору у 5000грн.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними аргументи скаржника щодо не співмірності відшкодованих судом позивачу понесених витрат, з огляду на таке.

Так, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 6,7 статті 134 КАС України).

Вирішуючи подану позивачем заяву про розподіл судових витрат, суд першої інстанції дослідив зміст наданих позивачем документів, які містять опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, розмір визначеного гонорару.

В клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу відповідач наводив аргументи, яким з огляду на мотивування апеляційної скарги, на думку скаржника, судом першої інстанції не надано належної оцінки, зокрема, щодо відсутності розрахунку витраченого часу адвокатом на виконання робіт, що, за позицією скаржника, фактично ставить під сумнів обґрунтованість обчислення розміру гонорару адвоката, та відповідно, витрат на правничу допомогу, що заявлені до відшкодування.

З приводу таких аргументів відповідача суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3 додаткової угоди № 10 від 17.05.2021 до договору про надання правової допомоги № 804/2080373/16 від 17.07.2020 встановлено, що загальний розмір гонорару Адвоката за надання правової (правничої) допомоги за домовленістю Сторін складає: за умови прийняття Адвокатом участі в судових засіданнях 5000,00 грн. без ПДВ; без участі в судових засіданнях (спрощене провадження) 3000,00 грн. без ПДВ.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, умови щодо встановленого договором розміру гонорару адвоката відповідають приписам ст. 30 Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, а саме, встановлені у фіксованому розмірі, не залежать від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеними.

Загальний розмір гонорару адвоката за надання правової (правничої) допомоги визначений у розмірі 5000,00 грн. (за умови прийняття адвокатом участі у судовому засіданні, що має місце у спірному випадку), та, за домовленістю сторін, не залежить, зокрема, від витраченого адвокатом часу.

Таким чином, проаналізувавши умови укладеного договору, значну кількість оскаржених рішень та обсяг обставин, що стосуються предмету доказування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про співмірність розміру витрат на правничу допомогу із заявленими позовними вимогами, які фактично стосуються надміру сплачених позивачем митних платежів на суму 196 044,12грн.

Що стосується аргументів відповідача щодо обґрунтованості (необхідності) участі позивача у справі через представника (адвоката).

Відповідно до частин першої - третьої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом першої інстанції встановлено, та не спростовано відповідачем, що єдиною особою, що наділена правом вчиняти юридичні дії від імені ПрАТ «Укрграфіт» є керівник (представник) Кутузов Сергій Володимирович. При цьому, відповідачем не доведено, що повноваженнями вчиняти юридичні дії, в тому числі, діяти в судах України від імені позивача, крім керівника наділені інші особи.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Суд апеляційної інстанції вважає незмістовними посилання відповідача на те, що юридична особа має право залучити представника (адвоката) для участі у справі лише за відсутності можливості брати участь у розгляді справи в порядку самопредставництва, оскільки КАС України передбачає альтернативне право сторін, які є юридичними особами, брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та/або через представника - адвоката (крім справ незначної складності, у яких представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 КАС України має адміністративну процесуальну дієздатність, як це визначено частиною другою статті 57 цього Кодексу).

Щодо аргументів відповідача про відсутність доказів фактично понесених позивачем витрат на правничу допомогу слід зазначити те, що згідно із п.1 ч.3 ст.134 КАС України підлягають розподілу не лише витрати на правничу допомогу, які фактично понесені, а і витрати на правничу допомогу, які підлягають сплаті відповідною стороною.

Також з цього приводу слід звернути увагу на те, що за умовами пункту 5 додаткової угоди від 17.05.2021 року № 10 до договору про надання правової допомоги від 17.07.2020 №804/2080373/16 клієнт сплачує гонорар адвокату згідно підписаного сторонами акту прийняття виконаних робіт протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати фактичного виконання постановленого на користь клієнта рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача судових витрат (дати зарахування зазначеної в рішенні суду суми судових витрат на рахунок клієнта).

Тобто, договором про надання правової допомоги, укладеним між позивачем та адвокатом, визначений порядок сплати на умовах відстрочки платежу до моменту фактичного отримання позивачем відшкодованих за рішенням суду коштів судових витрат, що узгоджується із приписами діючого законодавства, зокрема статтями 627, 628 Цивільного кодексу України, статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», частиною 3 статті 134 КАС України.

Отже, суд першої інстанції, дослідивши умови укладеного договору про надання юридичних послуг, оцінивши у контексті названих процесуальним законом критеріїв співмірності, зазначений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката, дійшов правомірного висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу в заявленій сумі.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року по справі №280/4870/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 10.05.2022

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк