Справа № 308/17805/21
Суддя: Данко В. Й.
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судового засідання Павлюх Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом адвоката Бухтоярова Романа Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Бухтояров Р.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 23 грудня 2021 року близько 17 години позивач на власному автомобілі рухався у м. Мукачеві по вулиці Масарика. Виїзджаючи з автозаправочної станції, виконавши вимоги знаку «СТОП», зупинився біля лінії. Вказує, що оскільки йому було треба рухатися ліворуч у сторону ринку «ГІД» позивач включив лівий поворотник, переконавшись, що немає заборонених знаків та інших жодних перешкод для маневру, переконавшись, що автомобіль патрульної поліції його пропускає, здійснивши сигнал фарами (двічі поморгали), позивач здійснив поворот ліворуч у сторону ринку «ГІД». Рухаючись далі по головній дорозі позивачпомітив, що за ним рухається автомобіль патрульної поліції не подаючи жодних сигналів про зупинку. Через 300 метрів автомобіль патрульної поліції включив червоний сигнал проблискових маячків після чого ОСОБА_1 миттєво зупинився згідно правил дорожнього руху, здійснивши маневр зупинка праворуч.

Вказує, що співробітник патрульної поліції підійшов до автомобіля позивача та повідомив йому, що він порушив пункт 8.5.1. правил дорожнього руху, повідомивши, що позивач повернув ліворуч на забороняючий знак.

Зазначає, що не погодившись з працівником поліції позивач повідомив, що забороняючих знаків не було, на що працівник поліції повідомив, щоб він рухався за ним назад до автозаправочної станції для того, щоб показати забороняючий знак.

Позивач вказує, що виконав вимогу працівника поліції та поїхав за ними до місця скоєння маневру, а саме до автозаправочної станції. Зазначає, що прибувши на місце працівник патрульної поліції переконався, що забороняючого знаку поворот ліворуч немає та повідомив йому, що він перетнув подвійну смугасту розмітку.

Як зазначено в позовній заяв, позивач, просив, щоб працівник поліції показав йому на дорозі де саме знаходиться ця подвійна смугаста лінія на що працівник поліції сказав, що згідно логіки така має бути тут.

Вказує, що на інші пояснення працівник поліції не звертав увагу та почав складати протокол. Зазначає, що ОСОБА_1 було зазначено,що на перехресті з якого він виїжджав наявні чотири дорожні знаки, а саме дорожній знак «СТОП», два дорожні знаки пішохідного переходу та дорожній знак звуження дороги з правого боку. Інших дорожніх знаків не було.

Зазначає, що ОСОБА_1 показав працівнику поліції, що ніякої суцільної лінії немає провівши фото фіксацію дорожнього полотна та місця події. Але не зважаючи на всі доводи працівник патрульної поліції ОСОБА_2 почав складати протокол. Позивач попросив, щоб при складанні протоколу була дотримана процедура визначена КУпАП та йому було роз`яснено права, показані докази порушення та забезпечено право на захист на що працівник поліції повідомив тільки, що це покладається на суд, а не на нього.

23 грудня о 17 годині 20 хвилин поліцейський взводу 1 роти 2 управління патрульної поліції в Закарпатській області рядовий поліції Тяско Василь Васильович виніс щодо ОСОБА_1 постанову серії БАА № 485598 за ч.1 ст.122 КУпАП та було накладено штраф 340 грн. 00 коп., що підтверджується постановою.

Зазначає, що відповідачем не було роз`яснено ОСОБА_1 передбачених ст.268 КУпАП прав, справа (постанова винесена) на порушення вимог ст. ст. 248, 249, 258, 276 - 283 (щодо необхідності саме розгляду справи, із гарантуванням реалізації відповідних прав та щодо реквізитів постанови про притягнення до адміністративної відповідальності).

Вказує, що відповідачем по справі не було роз`яснено, зокрема, наступних прав: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення (в тому числі письмово), подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, тощо. Також відповідачем порушено вимоги щодо порядку відкритого розгляду справи (ст.249), винесення відповідної постанови за наслідками розгляду справи (ст. 283). Тобто вчинено дії на порушення прав ОСОБА_1 .

Зазначає, що постанова не містить всіх необхідних реквізитів, а саме даних щодо порядку її оскарження.

Зважаючи на вищенаведене, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАА № 485598 від 23.12.2022 року, складену рядовим поліції взводу 1 роти 2 управління патрульної поліції в Закарпатській області Тяско Василь Васильович, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп., стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривні 00 коп.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак представник позивача Бухтояров Р.О. подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином, відзив на позовну заяву не подав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, та з огляду на те, що сторони по справі були повідомлені про місце і час розгляду справи своєчасно та належним чином, клопотань від учасників справи матеріали справи не містять, суд дослідив матеріали та докази, які були своєчасно долучені сторонами, та встановив наступне.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії БАА № 485598 від 23.12.2022 року в справі про адміністративне правопорушення, якою встановлено, що ОСОБА_1 23.12.2021 року о 17 год. 10 хв. в м. Мукачево вул. Т.Масарика, 32, керуючи транспортним засобом PEUGEOT 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перетнув дорожню подвійну суцільну розмітку 1.3, чим порушив п.п. 8.5.1, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Твердження позивача, що йому не були роз`яснені права не підтверджується, оскільки в постанові серії БАА № 485598 від 23.12.2022 року в графі «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено» є підпис ОСОБА_1 ..

З наданих позивачем фото неможливо встановити де саме, коли, та за яких умов вони зроблені.

Частинами першою, другою статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду № 520/2261/19 від 25.06.2020 року, визначений статтею 77 КАС обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений статтею 251 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Нормами частини другої статті 70 КАС України встановлено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Стосовно факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, то вказаною частиною передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно пункту 8.5.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил. Відповідно до п.1.3 розділу 34 ПДР горизонтальна розмітка має таке значення: поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати учасників дорожнього руху до адміністративної відповідальності за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений ПДР.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Крім того, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O' Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння та користування автомобілем може потенційно завдавати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд вважає, що позивачем вчинено правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. У зв`язку з відмовою в задоволенні вимог, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.77, 134, 139, 243-246,286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Бухтоярова Романа Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Закарпатській області, 88006, м. Ужгород, вул. О. Кошового, 2

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко