Справа № 500/5078/21
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/5078/21 пров. № А/857/3836/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Ніколіна В.В., Гінди О.М.,

за участю секретаря судового засідання Рибачука А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 січня 2022 року (головуючий суддя Мандзій О.П., м. Тернопіль, повний текст складено 24.01.2022) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 26.07.2021 №664-к «Про звільнення ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області; поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області; стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 27.07.2021 до дня ухвалення рішення у справі; допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 січня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку і просить скасувати таке, та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд встановив, що відповідач у попередженні про вивільнення пропонував позивачу вакантні посади: заступника начальника відділу державного контролю за використанням та охороною земель №2 Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області; заступника начальника відділу державного контролю за використанням та охороною земель №3 Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області; заступника начальника відділу державного контролю за використанням та охороною земель №1 Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

Однак суд не врахував наступне.

Відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» під час розгляду спорів про звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

Стосовно питання рівнозначності посад, то у Законі України «Про державну службу» у пункті 6 частини першої статті 2 вказано, що рівнозначною посадою є посада державної служби, що належить до однієї підкатегорїї посад державної служби з урахуванням рівнів державних органів.

На основі системного тлумачення законодавства, чинного на момент виникнення спору, можна дійти висновку, що рівнозначність посади заступника начальника відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру та обліку земель Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області та посади заступника начальника відділу державного контролю за використанням та охороною земель №1, №2, №2 Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області включала в себе низку факторів, а саме: розмір заробітної плати, юрисдикцію органу, ступінь підпорядкованості, коло функціональних обов`язків та завдань.

Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 15 червня 2021 року №355-к «Про введення в дію структури та штатного розпису Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області та штатного розпису Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, посадовий оклад заступника начальника Відділу державного контролю за використанням та охороною земель №1, №2, №2 Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області становить 5 950 гривень, а посадовий оклад заступника начальника Відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області 6 700 гри., тобто значно нижчий.

Всупереч цьому та положенням абз.2 ч. 3 ст.87 Закону України «Про державну службу», суд не досліджував питання «рівнозначності» запропонованих Відповідачем посад в порівнянні з тією, яку позивач обіймав до звільнення, з огляду на рівень оплати праці, юрисдикцію органу, ступеню підпорядкованості, кола посадових обов`язків та завдань, а лише обмежився їх кількістю, а тому допустив неповноту встановлення обставин, що мають значення у справі.

Суд у рішенні зазначив, що в структурі відповідача відбулось скорочення чисельності державних службовців, згідно нового штатного розпису. На думку суду, через ліквідацію сектору обліку земель Управління державного земельного кадастру в структурі Відповідача, має місце передача повноважень сектору та розширення посадових обов`язків заступника начальника новоствореного відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру та обліку земель в частині обліку земель.

Зазначені висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, з огляду на наступні обґрунтування.

Вирішуючи спір з аналогічних правовідносин Верховний Суд у постанові від 24.07.2020 у справі №816/654/17 дійшов наступних висновків: «Умовою припинення державної служби з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 87 Закону №889-УІІІ (пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України) є, зокрема, ліквідація державного органу або його реорганізація, що поєднана зі скороченням штату/чисельності державних службовців та/або змінами в організації роботи (служби), унаслідок яких державний службовець об`єктивно не може виконувати посадових обов`язків за посадою, яку обіймав до запровадження змін в організації роботи, а щодо переведення на іншу посаду він або заперечує, або для цього об`єктивно немає можливості.

Чисельність працівників - це списковий склад працівників, і скорочення чисельності працівників передбачає зменшення їх кількості (лист Міністерства праці та соціальної політики України від 07 квітня 2011 року № 114/06/187-11).

Штат працівників - це сукупність посад, установлених штатним розписом підприємства. Тому скорочення штату являє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами.

З огляду на викладене скорочення чисельності працівників і скорочення штату підприємства - поняття не тотожні, оскільки зі скороченням чисельності майже завжди відбувається скорочення штату і зміна чисельності працівників відповідно відображається у штатному розписі. А при скороченні штату чисельність може не тільки не зменшитися, а інколи навіть збільшитися (висновки викладені Верховним Судом в постанові від 21.02.2020 у справі №761/25695/17).

Згідно штатного розпису Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на 2021 рік, затвердженого головою Держгеокадастру 19.01.2021, Управління державного земельного кадастру у своїй структурі налічувало два відділи (Відділ інформаційного забезпечення державного земельного кадастру - 9 одиниць, Відділ державної реєстрації об`єктів державного земельного кадастру - 6 одиниць) та Сектор обліку земель - З одиниці. Посаду заступника начальника Відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області з посадовим окладом 6 700 грн. обіймав Позивач.

Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 15 червня 2021 року №355-к «Про введення в дію структури та штатного розпису Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області та штатного розпису Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Управління Державного земельного кадастру у своїй структурі налічує два відділи (Відділ інформаційного забезпечення державного земельного кадастру та обліку земель - 7 одиниць, Відділ державної реєстрації об`єктів державного земельного кадастру - 5 одиниць) та Сектор розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державних кадастрових реєстраторів - 3 одиниці. Посада заступника начальника Відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру та обліку Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області з посадовим окладом 6 700 грн. у структурі останнього передбачена та вакантна.

Таким чином, Відділ інформаційного забезпечення державного земельного кадастру та обліку земель Управління державного земельного кадастру, фактично трансформовано з Відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області та сектору обліку земель без скорочення посади заступника начальника відділу. До того ж, посаду заступника начальника Відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області з посадовим окладом 6 700 грн. було виведено зі штату та одночасно введено до штату аналогічну за трудовою функцією посаду заступника начальника Відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру та обліку земель Управління Державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області з тим же посадовим окладом - 6 700 грн.

Звертає увагу суду, що чисельність державних службовців Відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру та обліку земель Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, згідно структури та нового штатного розпису зменшилась зарахунок скорочення посад головних спеціалістів Відділу з 5 до 2 одиниць, а не скорочення посади «заступник начальника відділу».

Згідно посадової інструкції заступника начальника відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області затвердженого 05.02.2020 (посади Позивача), мета посади - реалізація державної політики у сфері інформаційного забезпечення відомостями державного земельного кадастру на території Тернопільської області, забезпечення своєчасного та якісного виконання працівниками Управління та відділу посадових інструкцій, доручень та завдань, наданих вищим керівництвом.

Згідно посадової інструкції заступника начальника відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру та обліку земель Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області затвердженого 19.07.2021, мета посади - реалізація державної політики у сфері інформаційного забезпечення відомостями державного земельного кадастру на території Тернопільської області.

Серед основних посадових обов`язків, які було покладено на Позивача на посаді, містяться і обов`язки щодо обліку земель, як то координація роботи відділів у районах та м.Тернополі в частині ведення обліку земель, організація роботи з ведення обліку земель і вжиття заходів щодо його вдосконалення; підготовка пропозицій щодо проведення топографо-геодезичних, містобудівних обстежень і розвідувальних робіт, необхідних для забезпечення обліку земель, надання консультативної допомоги, підготовка інформації та роз`яснення з питань ведення державного земельного кадастру та обліку земель.

Серед основних посадових обов`язків заступника начальника відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру та обліку земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, передбачено обов`язки в частині ведення обліку земель: зведення та аналіз інформації у сфері обліку земель; збирання, узагальнення, аналіз і систематизація інформації від структурних підрозділів для підготовки керівництву Управління аналітичних матеріалів щодо обліку земель; здійснення обліку та накопичення архівних матеріалів з питань обліку земель.

Аналіз вказаних посадових інструкцій свідчить про те, що посадові обов`язки заступника начальника Відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області та заступника начальника Відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру та обліку земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, є тотожними, в тому числі, в сфері обліку земель.

Затвердження штатного розпису в новій редакції не змінило основних завдань і функцій структурних підрозділів, в т. ч. і у відділі в якому Позивач працював , а виразилося лише у формальній зміні їх назв. Колишні колеги Позивача залишились працювати та продовжують виконувати ту ж саму роботу, яка виконувалась і за попереднім штатним розписом.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, Відділ інформаційного забезпечення державного земельного кадастру та обліку земель Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області трансформовано з Відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області без скорочення посади «заступник начальника», мета посад у вказаних відділах ідентична, категорії посад рівнозначні, посадові обов`язки тотожні, обидві посади належать до однієї групи оплати праці. Вказані обставини свідчать, що організаційно-штатні зміни в органі, де проходив службу Позивач, не мали наслідком скорочення штату, зокрема посади, яку обіймав позивач, а тому у Відповідача не було підстав для звільнення Позивача у зв`язку із скороченням чисельності державних службовців відповідно до п.1 ч. 1 ст.87 та ч.3 ст.87 Закону України «Про державну службу».

Таким чином, висновки суду, що передача повноважень сектору та розширення посадових обов`язків заступника начальника новоствореного відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру та обліку земель в частині обліку земель свідчать про скорочення чисельності державних службовців і є підставою для звільнення Позивача не відповідають обставинам справи та прямо суперечать висновкам щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 24.07.2020 у справі №816/654/17, що оптимізація системи державних органів чи структури окремого державного органу, унаслідок яких змінюється належність посади державної служби до певної категорії посад; основні посадові обов`язки, - є зміною істотних умов державної служби, що за змістом та юридичними наслідками не є тотожним скороченням штату або чисельності працівників».

Також апелянт зазначає, що виходячи з нормативного тлумачення ч. ст. 87 Закону № 889-УІП, ч. 1 ст. 40, частин 1 і 3 статті 49-2 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення зобов`язаний запропонувати працівникові наявні вакантні посади на підприємстві, в установі, організації, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Верховний Суд в постанові від 09 жовтня 2019 року №208/3390/16-а звернув увагу на те, що обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору та охоплює вакантні посади, які з`явилися в установі протягом всього цього періоду і які існували на день звільнення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11.06.2020 у справі № 826/5602/16, згідно якої, звільнення працівника з вказаної підстави (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП) покладає на відповідача обов`язок вжити заходів щодо працевлаштування працівника. Такий обов`язок вважається належно виконаним, якщо працівникові запропоновано усі вакантні посади з урахуванням рівня його кваліфікації та фаху, з урахуванням посадових обов`язків, незалежно від того, чи погодився працівник на переведення на ці запропоновані посади. Тобто роботодавець повинен вжити усіх можливих заходів для того, щоб запобігти необгрунтованому звільненню працівника.

Всупереч наведеному, суд прийшов до висновку про дотримання Відповідачем процедури звільнення Позивача з державної служби передбаченої ст.87 Закону України «Про державну службу», з огляду на те, Відповідач не був зобов`язаний пропонувати Позивачу усі наявні вакантні посади, в тому числі і посаду заступника начальника Відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру та обліку земель Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, оскільки вирішення питання пропонувати державному службовцю вакантну посаду чи ні законодавець залишив на розсуд суб`єкта призначення.

Однак апелянт зазначає, що, оскільки законодавством не передбачено будь- яких винятків чи розширеного тлумачення підстав звільнення роботодавця від обов`язку щодо пропонування працівнику усіх наявних вакантних посад при звільненні з вказаних підстав, висновки суду про дотримання Відповідачем процедури звільнення суперечать положенням ч. 3 ст. 87 Закону № 889-УІП, ч. 1 ст. 40, частин 1 і 3 статті 49-2 Кодексу законів про працю України та вищевказаній судовій практиці.

Тому, вважає, що судом не застосовано закон, який підлягав застосуванню до спірних правовідносин, а саме положення ч. 3 ст. 87Закону України «Про державну службу» та ч. 1 ст. 40, частин 1 і 3 статті 49-2 Кодексу законів про працю України.

Апелянт зазначає, що суд, не застосував норми матеріального права, а саме положення абз.2 ч. 3 ст.87 Закону України «Про державну службу», оскільки взагалі не досліджував обставин розв`язання відповідачем питання переважного права Позивача на залишення на роботі, передбаченого законодавством про працю.

Зазначені обставини в сукупності свідчать про неправильність та неповноту дослідження доказів, невстановленням судом дійсних обставин, що мають значення у справі та неправильне застосування судом норм матеріального права, що є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 17.11.2020 призначений на посаду заступника начальника відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області в порядку переведення з посади завідувача Сектором запобігання та виявлення корупції Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області наказом від 11.11.2020 №751-к, про що свідчать відомості його трудової книжки НОМЕР_1 від 26.03.2010. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 22.02.2020 №74-к ОСОБА_1 присвоєно черговий 5 (п`ятий) ранг державного службовця в межах категорії «Б».

05.04.2021 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №301 «Питання територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру», якою внесено у додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2014 №85 «Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів» зміни щодо граничної чисельності Держгеокадастру та його територіальних органів.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 15.06.2021 № 355-к введено в дію з 17.06.2021 структуру та штатний розпис у межах граничної чисельності в кількості 241 штатна одиниця.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 17.06.2021 №357-к вирішено попередити про наступне звільнення у зв`язку зміною структури та штатного розпису Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області та скороченням чисельності державних службовців за списком і згідно з додатком.

ОСОБА_1 , заступника начальника відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, попереджено про наступне звільнення у зв`язку із скороченням штатної чисельності державних службовців та зміною структури та штатного розпису 24.06.2021.

Одночасно запропоновано для подальшого працевлаштування 3 вакантні посади: заступник начальника відділу державного контролю за використанням та охороною земель №2 Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області; заступник начальника відділу державного контролю за використанням та охороною земель №3 Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області; заступник начальника відділу державного контролю за використанням та охороною земель №1 Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області. У свою чергу позивач не надав згоди на переведення на одну із запропонованих посад.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області 26.07.2021 №664-к «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача 26.07.2021 звільнено з посади заступника начальника відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, у зв`язку із скороченням чисельності державних службовців, відповідно до п.1 ч.1 та ч.3 ст.87 Закону України «Про державну службу».

Розглядаючи спір судом першої інстанції вірно зазначив, що правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема, скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу (п.1 ч.1 ст.87 Закону №889-VIII).

Відповідно до ч.3 ст.87 Закону №889-VIII суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підстав пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Судом першої інстанції вураховано, що 02.02.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України» від 12.12.2019 №378-IX, яким внесено зміни до Кодексу законів про працю України та викладено його у новій редакції. Так, нормами зазначеного Закону змінено порядок скорочення державних службовців.

Зокрема, відповідно до ч.6 ст.49-2 Кодексу законів про працю України вивільнення працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України «Про державну службу», здійснюється у порядку, визначеному цією статтею, з урахуванням таких особливостей: про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за 30 календарних днів; у разі вивільнення працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу не застосовуються положення частини другої статті 40 цього Кодексу та положення частини другої цієї статті; не пізніше ніж за 30 календарних днів до запланованих звільнень первинним профспілковим організаціям надається інформація щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також проводяться консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Отже, законодавчими змінами встановлено нові правила звільнення працівників, що застосовуються в разі скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу (п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу»).

Про вказані вище зміни зазначено також роз`ясненнях Національного агентства України з питань державної служби від 20.02.2020 №86 р/з «Щодо процедури вивільнення державних службовців у зв`язку з припиненням державної служби за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 Закону України «Про державну службу»)», а саме, процедура звільнення державних службовців у зв`язку з припиненням державної служби за ініціативою суб`єкта призначення наразі врегульована положеннями Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.05.2002 №8-рп/202 зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосовувати норми Кодексу законів про працю України, у якому визначено основні трудові права працівників.

Водночас, положеннями ч.3 ст.5 Закону №889-VIII визначено, що дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців в частині відносин, не врегульованих цим законом.

Оскільки положеннями спеціального законодавства, а саме нормами Закону України «Про державну службу» на час прийняття оскаржуваного наказу було врегульовано процедуру звільнення державного службовця у зв`язку із скороченням чисельності державних службовців, то суд приходить висновку про те, що в даному випадку підлягають застосуванню саме норми спеціального законодавства, а не загального.

Як з`ясовано судом першої інстанції, позивач з 17.11.2020 переведений на посаду заступника начальника відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 17.06.2021 №357-к ОСОБА_1 , заступника начальника відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, попереджено про наступне звільнення 24.06.2021, а згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області 26.07.2021 року №664-к звільнено 26.07.2021, тобто, через 30 календарних днів після попереджає, що узгоджується з ч.3 ст.87 Закону України «Про державну службу». Відтак, позивача було належно попереджено про наступне вивільнення.

Невірне ж зазначення його посади в самому тексті попередження, яка вказана як «заступник начальника управління - начальник відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області» є опискою, яка не може бути підставою для визнання рішення протиправним, оскільки дефекти рішення суб`єкта владних повноважень не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправної спірного рішення і, як наслідок, про його скасування, якщо спірне рішення прийняте суб`єктом владних повноважень у межах своїх компетенцій та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення. Письмове попередження позивача від 24.06.2021 про майбутнє звільнення могло стосуватись лише його займаної посади, а тому допущена описка у назві посади не могла суттєво змінити суть рішення.

Згідно попередження про вивільнення, ОСОБА_1 запропоновано працевлаштування на посаді: заступник начальника відділу державного контролю за використанням та охороною земель №2 Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області; заступник начальника відділу державного контролю за використанням та охороною земель №3 Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області; заступник начальника відділу державного контролю за використанням та охороною земель №1 Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

Однак, 24.06.2021 від запропонованих посад позивач особисто відмовився.

Суд першої інстанції зазначив, що аналіз положень ст.87 Закону № 889-VIII, яким визначається підстава припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення на момент прийняття оспорюваного наказу, свідчить, що суб`єкт призначення пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей.

Тобто відповідач у спірних правовідносинах не зобов`язаний був пропонувати позивачу усі наявні вакантні посади, в тому числі заступника начальника відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру та обліку земель Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, оскільки вирішення питання пропонувати державному службовцю вакантну посаду чи ні законодавець залишив на розсуд суб`єкта призначення.

З урахуванням наведеного суд вірно вважав, що відповідачем дотримано процедуру звільнення позивача передбачену ст.87 Закону України «Про державну службу» в частині обов`язку запропонувати державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби.

Також, суд першої інстанції вірно вважав, що не заслуговують на увагу твердження, що будь-яких змін в структурі відповідача не відбулося, в тому числі і не відбулося скорочення посади заступника начальника відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, з огляду на наступне.

У п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно наказу Держгеокадастру від 27.04.2021 № 73-ок «Про затвердження чисельності працівників територіальних органів Держгеокадастру» керівникам головних управлінь Держгеокадастру в областях та м. Києві забезпечити розроблення та подання на затвердження Голові Держгеокадастру структур та штатних розписів територіальних органів Держгеокадастру відповідно до доведеної чисельності до 30.04.2021.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 15.06.2021 № 355-к введено в дію з 17.06.2021 структуру та штатний розпис Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області у межах граничної чисельності в кількості 241 штатна одиниця, яку затверджено наказом в.о. Голови Держгеокадастру від 02.06.2021 №109-ок.

До 17.06.2021, діяла структура Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області затверджена 26.12.2017 в.о. Голови Держгеокадастру, введена в дію з 02.01.2018 на підставі наказу Держгеокадастру від 28.12.2017 №140-ок «Про затвердження структур деяких територіальних органів Держгеокадастру».

Структуру Головного управління введену в дію з 02.01.2018 складали 33 структурні підрозділи, при цьому чисельність працівників становила 355 осіб, натомість у структуру Головного управління, яка введена в дії з 17.06.2021 входять 19 структурних підрозділів, з чисельністю працівників 241 особа.

Згідно введених структур, штатний розпис на 2021 рік Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, затверджений в.о. Голови Держгеокадастру 10.06.2021 (а.с.125-131), різниться із штатним розписом на 2021 рік Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, затверджений 19.01.2021, оскільки зменшено загальну кількість штатних посад з 355 до 241.

Штатний розпис на 2021 рік Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, затверджений 19.01.2021 містив сектор обліку земель, який не входив до кола повноважень заступника начальника відділу державної реєстрації об`єктів державного земельного кадастру Хоптія І.В.

Однак, штатний розпис на 2021 рік Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, затверджений в.о. Голови Держгеокадастру 10.06.2021 не містить сектору обліку земель, повноваження, якого були передані у новостворений відділ інформаційного забезпечення державного земельного кадастру та обліку земель, що і підтвердили представники сторін.

Судом першої інстанції досліджено посадову інструкцію заступника начальника відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру та обліку земель та посадову інструкцію заступника начальника відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру та встановлено розширення посадових обов`язків заступника начальника відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру та обліку земель в частині обліку земель.

Здно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Судом також враховано п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та аналізуючи наведені положення законодавства, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позов не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 січня 2022 року у справі №500/5078/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді В.В. Ніколін

О.М. Гінда

повний текст складено 10.05.2022