Справа № 440/384/22
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 11 травня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/384/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ФОП ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 1088000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за відповідачем зберігається борг, що виник у зв`язку з накладенням штрафів за порушення вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року позовну заяву залишено без руху через невідповідність останньої вимогам статей 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження).

Копія ухвали про відкриття провадження у справі вручена відповідачу 14 лютого 2022 року, однак відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, доказів на спростування доводів позовної заяви не надав.

У розумінні частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

А відповідно до частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Вивчивши матеріали справи суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 у встановленому Законом порядку зареєстровано фізичною особою-підприємцем.

Рішеннями Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 02 серпня 2021 року до відповідача застосовано низку заходів.

07 жовтня 2021 року уповноваженими особами відповідача проведено перевірку стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, за результатами якої складено відповідний акт та протоколи про виявлення порушень вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

На підставі розгляду зазначених документів позивачем винесено постанови про накладення штрафу від 21 жовтня 2021 року № 10-05.2/57, № 10-05.2/58, № 10-05.2/59, № 10-05.2/60, № 10-05.2/61, № 10-05.2/62, № 10-05.2/63, № 10-05.2/64, № 10-05.2/65, № 10-05.2/66, № 10-05.2/67, № 10-05.2/68, № 10-05.2/69, № 10-05.2/70, № 10-05.2/71, № 10-05.2/72 на суму 1088000,00 грн.

Посилаючись на те, що відповідач штрафні санкції у добровільному порядку не сплатив, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції регулюються Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".

У відповідності до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Таким чином, контроль за якістю і безпечністю продукції гарантується державою, а право на безпечність та якість продукції є конституційним правом людини.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам; орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону (далі - орган ринкового нагляду); сфера відповідальності органу ринкового нагляду - перелік видів продукції, затверджений відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України, щодо яких відповідний орган ринкового нагляду здійснює ринковий нагляд.

Метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськість щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам (частина перша статті 4 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції").

Частинами третьою, шостою та сімнадцятою статті 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" передбачено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції; перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки; за результатами перевірки характеристик продукції посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, складає акт відповідно до вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Частиною п`ятою статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" передбачено, що відповідальність за порушення інших вимог цього Закону визначається згідно з законом; справи про накладення штрафів за порушення, визначені цією статтею, розглядаються керівниками органів ринкового нагляду або заступниками таких керівників у межах їх компетенції; суми штрафів, що накладаються органами ринкового нагляду, перераховуються до Державного бюджету України; про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадовими особами органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складається протокол, який разом із поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та документами, що стосуються справи, передається посадовим особам, уповноваженим розглядати такі справи; керівник чи заступник керівника органу ринкового нагляду розглядає справу протягом 15 днів з дня отримання відповідних документів; рішення керівника чи заступника керівника органу ринкового нагляду про накладення штрафу оформляється постановою.

У відповідності до частини третьої статті 15 Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" до розповсюджувача застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу за недодержання ним умов зберігання продукції, що ним розповсюджується, якщо внаслідок цього продукція стала небезпечною, - у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на нього вже накладено штраф, - у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 238 Господарського кодексу України визначено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

За змістом частини першої статті 239 Господарського кодексу України органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: адміністративно-господарський штраф.

Суд враховує, що відповідно до частин першої, другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Крім того, як визначено частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Факт вчинення відповідачем порушення вимог законодавства про рекламу встановлено за результатами розгляду Держпродспоживслужбою справи щодо відповідача, підтверджено наданими разом із позовною заявою письмовими доказами та не спростовано відповідачем.

Позовні вимоги про стягнення з ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1088000,00 грн. мотивовані невиконанням відповідачем рішень Держпродспоживслужби України про накладення штрафів.

Зазначені рішення належним чином були вручені відповідачу, докази їх оскарження у визначеному законом порядку у матеріалах справи відсутні.

Так само, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем штрафних санкцій.

З огляду на викладене, вимоги позивача є правомірними і обґрунтованими, а відтак, позов належить задовольнити у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 257-263, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

. Адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області (вул. Балукова, 22, с. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область, 08133, ЄДРПУО 40323081) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення штрафів задовольнити.

Стягнути Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) штраф за порушення законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції в сумі 1088000 (один мільйон вісімдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова