Справа № 320/6514/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Лапій С.М. суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2022 року Справа № 320/6514/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року у справі

за позовом сільськогосподарського товариства

з обмеженою відповідальністю «Плосківське»

до Головного управління Державної податкової служби

в Київській області

про визнання протиправним та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Плосківське» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби в Київській області (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування розпорядження від 01.07.2020 № 518 «Про анулювання ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової безпеки) терміном дії з 18.03.2020 по 18.03.2025 № 2000652».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року адміністративний позов було задоволено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що сукупний об`єм резервуарів Позивача на момент отримання відповідної ліцензії становив 76 200 літрів, як і вказано в ліцензії на зберігання пального для потреб власного споживання, виданій СТОВ «ПЛОСКІВСЬКЕ».

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Апелянт стверджує, що на території СТОВ «Плосківське» розміщені 3 резервуари місткістю 75 м3 і що в заяві на отримання ліцензії товариством вказано недостовірні дані, а саме зазначено 76,2 м3.

При цьому, Апелянт зазначає, що навіть якщо прийняти до уваги об`єми трьох резервуарів, що були встановлені судом першої інстанції, сукупний об`єм не буде дорівнювати вказаному Позивачем в заяві на отримання ліцензії.

З огляду на це, Апелянт наполягає на правомірності анулювання відповідної ліцензії.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно та неправильно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.01.2022 та від 31.01.2022 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

У своєму відзиві Позивач також зазначає, що в цьому випадку відсутні жодні законодавчо визначені підстави для анулювання спірної ліцензії, а також, що позиція Апелянта, викладена в скарзі, відрізняється від його попередньої позиції в суді першої інстанції і що Апелянтом не надано належних доказів тим обставинам, про які він стверджує.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 02.03.2020 Позивач звернувся до ГУ ДПС у Київській області із заявою про видачу ліцензії на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання, в якій вказав, що загальна місткість резервуарів, що використовується для зберігання пального становить 76200 літрів.

ГУ ДПС у Київській області Позивачу було видано ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), дата реєстрації 18.03.2020, термін дії з 18.03.2020 до 18.03.2025, загальна місткість резервуарів, що використовується для зберігання пального, 76200 літрів.

Посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області ГДРІ Макаренко В.В. та ГДРІ Різник П.О. 30.06.2020 на підставі наказу ГУ ДПС у Київській області від 29.05.2020 № 830 про проведення фактичних перевірок та витягу з додатку № 1 до нього проведено фактичну перевірку господарської діяльності СТОВ «ПЛОСКІВСЬКЕ» з метою контролю за дотриманням норм законодавства у сфері реєстрації платниками акцизного податку при здійсненні суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального.

За результатами перевірки складено акт про результати фактичної перевірки від 30.06.2020 № 00408.

У вказаному акті перевірки встановлено порушення Позивачем ч. 43 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» внаслідок розміщення на належній йому земельній ділянці резервуарів загальною місткістю 75 метрів кубічних, замість вказаних в ліцензії 76,2 метрів кубічних.

На підтвердження сукупного об`єму трьох резервуарів, які використовувались позивачем у своїй господарській діяльності, Відповідач надав видаткову накладну від 21.07.2017 № РН-0000153 на придбання позивачем двух резервуарів сталевих, двостінних, підземних 25м3 (доопрацьованих відповідно ТУ.У 28.2-1:2005).

Щодо третього резервуару документів, згідно яких можливо встановити об`єм, Відповідачем не надано.

Позивач на підтвердження неправильності визначення сукупного об`єму трьох резервуарів Відповідачем послався на первинні документи, а саме свідоцтво про калібрування резервуарів від 19.12.2019 реєстраційний №UA/232/191213/000798; свідоцтво про калібрування резервуарів від 19.12.2019 реєстраційний №UA/232/191213/000799; градуювальна таблиця, затверджена інженером Білоцерківського ЦСМ від 28.08.1996 (СТОВ «Плосківське» є правонаступником КПСП «Жовтень»; наказ директора СТОВ «Плосківське» від 02.01.2020 № 1 про визначення максимальної ємності резервуару, що використовується для зберігання пального для потреб власного споживання; технічний паспорт сталевого резервуару СТОВ «Плосківське» тип РГС-25 №3.

Зазначеними документами підтверджено фактичний об`єм резервуарів, що використовувались для зберігання пального для власних потреб, що відповідає даним, зазначеним в ліцензії на зберігання пального в об`ємі 76 200 літрів.

На підставі акта перевірки Відповідачем прийнято оскаржуване розпорядження від 01.07.2020 № 518 про анулювання ліцензії, виданої СТОВ «ПЛОСКІВСЬКЕ» на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової безпеки) терміном дії з 18.03.2020 по 18.03.2025 № 2000652.

Позивач, вважаючи протиправним таке розпорядження, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону № 481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.

Частинами 38 та 39 статті 15 Закону № 481/95-ВР передбачено, що для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.

Частиною 43 статті 15 Закону № 481/95-ВР установлено виключення для суб`єктів господарювання, які не реалізовують пальне третім особам та використовують його виключно для потреб власного споживання.

Такі суб`єкти господарювання на підставі згаданої норми копії документів, що передбачені ч.ч. 38 та 39 ст. 15 Закону № 481 не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження, а також фактичне місцезнаходження ємностей, що використовуються для зберігання пального.

До заяви на підставі ч. 7 ст. 15 Закону № 481/95-ВР додається документ, підтверджуючий сплату за ліцензії на право зберігання пального.

Відповідно до ч. 50 ст. 15 Закону № 481/95-ВР ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі, зокрема, встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

Висновки суду апеляційної інстанції.

1. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що законодавством регламентовано імперативний перелік документів для отримання суб`єктом господарювання ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової безпеки).

2. Водночас, вищенаведеними законодавчими приписами прямо передбачено можливість анулювання контролюючим органом раніше виданої ліцензії у разі встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

3. Разом з тим, прийняттю розпорядження про анулювання ліцензії повинно передувати проведення контролюючим органом ретельної перевірки відповідної інформації та встановлення саме факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами, а не базуватися на припущеннях контролюючого органу.

4. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, судова колегія звертає увагу на те, що висновки з приводу невідповідності фактичного об`єму трьох резервуварів Позивача (75 м3) даним в ліцензії та в його заяві на її отримання (76,2 м3), сформовані податковим органом в акті перевірки, зроблені на підставі податкових накладних щодо придбання позивачем відповідних резервуарів для пального.

При цьому, на підтвердження сукупного об`єму трьох резервуарів, які використовувались позивачем у своїй господарській діяльності, відповідач надав видаткову накладну від 21.07.2017 № РН-0000153 на придбання позивачем двух резервуарів сталевих, двостінних, підземних 25м3 (доопрацьованих відповідно ТУ.У 28.2-1:2005).

Щодо третього резервуару документів суду, згідно яких можливо встановити об`єм, Відповідачем не надано.

5. Водночас, суд зазначає, що відповідно до індивідуальної податкової консультації ДФС України від 01.03.2019 № 834/6/99-99-12-01-02-15/ІПК резервуар це законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки у вигляді стаціонарної споруди або ємності, який призначений для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання та для якого встановлена залежність його місткості від абсолютної висоти рівня пального в резервуарі, що оформлено у вигляді градуювальної таблиці (пп. 4 п. 2 Постанови N 891).

Згідно з наказом Мінпалива та енергетики України № 281/171/578/155 від 20.05.2008 градуювальна таблиця таблиця, розрахована за результатами інструментального визначення залежності місткості резервуара від рівня його наповнення при нормованому значенні температури.

Повірка резервуара сукупність операцій, які виконуються з метою визначення місткості і градуювання резервуара, складання і затвердження градуювальної таблиці.

Тобто, фактичні об`єми резервуарів мають встановлюватись на підставі калібрувальних свідоцтв, градуювальних таблиць, технічних паспортів, інших документів, відповідно до яких мають встановлюватись об`єми, а не на підставі видаткових накладних.

6. Разом з тим, об`єм резервуару Позивача № 1, відповідно до відомостей, зазначених у свідоцтві про калібрування резервуарів від 19.12.19 реєстраційний №: UA/232/191213/000798 становить 25 443 літрів.

Об`єм резервуару № 2 відповідно до відомостей, зазначених у свідоцтві про калібрування резервуарів від 19.12.19 реєстраційний №: UA/232/191213/000799 становить 25 275 літрів.

Об`єм резервуару № 3 відповідно до відомостей, зазначених в технічному паспорті сталевого резервуару СТОВ «Плосківське» тип РГС-25 №3 становить 25 585 літрів.

Отже, у сукупності за правилами складання та математичного округлення сукупний об`єм цих трьох резервуарів становить: 25,4 + 25,3 + 25,6 = 76,3 літрів.

7. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що дійсно ліцензія видана Позивача щодо зберігання пального об`ємом 76,2 літри, але Відповідач у своєму акті зазначає про наявність у нього резервуарів ємністю 75 м3, що є зовсім іншою одиницею виміру.

8. Разом з тим, вищенаведеними правовими нормами прямо передбачено, що підставою для анулювання ліцензії є встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії, а не зазначення в заяві недостовірних відомостей.

Така вимога законодавця обумовлена тим, що відомості, наведені заявником у поданій ним заяві, мають бути предметом перевірки контролюючого органу безпосередньо при прийнятті ним рішення щодо видачі відповідної ліцензії.

Втім, жодних документів, в яких би було вказано недостовірний об`єм резервуарів Позивачем для отримання спірної ліцензії не подавалося. Зворотного Апелянтом не доведено.

9. Крім того, судова колегія зазначає, що з матеріалів перевірки та доводів Апелянта взагалі не вбачається, яким чином ним здійснювалася перевірка достовірності документів, зокрема щодо спірного обома резервуарів Позивача, при прийнятті рішення щодо видачі йому ліцензії.

Навпаки, з матеріалів перевірки, зокрема акта, висновується, що відповідні висновки контролюючого органу базуються на припущеннях, а не на повному та об`єктивному встановленні всіх обставин, як того вимагає законодавство.

10. Приходячи до висновку, щодо протиправності розпорядження податкового органу про анулювання спірної ліцензії Позивача, судова колегія приймає до уваги правовий підхід, закладений ЄСПЛ при вирішенні справи «Сутяжник проти РФ» (рішення від 25.04.2018) та застосований Верховним Судом у справах №№ 826/5575/17, 910/10616/17, відповідно до якого надмірне прагнення до чистоти, переваги форми над змістом є правовим пуризмом.

11. Разом з тим, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

12. Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права.

13. Доводи Апелянта про те, що на території СТОВ «Плосківське» розміщені 3 резервуари місткістю 75 м3 і що в заяві на отримання ліцензії товариством вказано недостовірні дані, а саме зазначено 76,2 м3, судова колегія відхиляє з підстав, наведених вище.

При цьому, у контексті таких доводів апеляційної скарги, суд відзначає й те, що у вказаній Апелянтом заяві Позивача та у спірній ліцензії вказано 76,2 літри, а не м3.

14. Твердження Апелянта про те, що навіть якщо прийняти до уваги об`єми трьох резервуарів, що були встановлені судом першої інстанції, сукупний об`єм не буде дорівнювати вказаному Позивачем в заяві на отримання ліцензії, судова колегія частково приймає до уваги, але вважає недостатніми для доведення правомірності спірного розпорядження, з огляду на викладене вище.

15. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

16. Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

17. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

18. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби в Київській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року - без змін.

19. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 09 травня 2022 р.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев