Справа № 493/457/22
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 493/457/22
УХВАЛА
11 травня 2022 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення від 10.03.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:
До Балтського районного суду Одеської області 07 квітня 2022 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області, в якому позивач просив:
- визнати протиправними та скасувати рішення Балтської міської ради Одеської області від 10 березня 2022 року «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельних ділянок у власність із зміною цільового призначення для ведення фермерського господарства мешканцям Балтської міської територіальної громади» в частині. 2.57, п. 2.58, п. 2.59, п. 2.60;
- стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.
Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 07 квітня 2022 року, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення від 10.03.2022 року направлено до Одеського окружного адміністративного суду за підсудністю.
Адміністративна справа №493/457/22 надійшла до Одеського окружного адміністративного суду 05 травня 2022 року (вхід. №6644/22).
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 травня 2022 року, адміністративну справу №493/457/22 передано на розгляд судді Стефанову С.О.
Вирішуючи питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі за даним позовом, суд виходить з наступного.
Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно зі статтею 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Водночас право на звернення до суду не є абсолютним, а здійснюється на підставах і в порядку, установлених законом. Кожний із процесуальних кодексів установлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур, та осіб, котрі можуть ініціювати їхнє вирішення. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу, що не є порушенням прав на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав особи й основоположних свобод (далі - Конвенція).
Таким чином, з метою належного звернення за судовим захистом особа на момент звернення до суду повинна обґрунтувати існування його порушеного права або законного інтересу.
Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є рішення Балтської міської ради Одеської області від 10 березня 2022 року «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельних ділянок у власність із зміною цільового призначення для ведення фермерського господарства мешканцям Балтської міської територіальної громади» в частині. 2.57, п. 2.58, п. 2.59, п. 2.60.
Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому. Тому, для відкриття провадження у справі недостатньо лише твердження позивача, наведеного у позовній заяві, про порушення права, свободи або законного інтересу.
Суд наголошує, що позивачем у позовній заяві не наведено жодного змістовного аргументу на користь того, що оскаржуване рішення, впливає на його законні права або перешкоджає в їх реалізації.
Суд вказує, що обов`язковою ознакою рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.
Таким чином, правова природа оскаржуваного висновку унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про її скасування, у зв`язку із чим такі позовні вимоги не можуть розглядатися в порядку адміністративного судочинства.
При цьому, поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду, про що зазначала Велика Палата Верховного Суду у постановах від 22 березня 2018 року у справі №800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі №9901/152/18, від 30 травня 2018 року у справі №9901/497/18, від 13 березня 2019 року у справі №9901/947/18.
Крім цього, суд зазначає, що частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
При цьому, рішення суб`єкта владних повноважень у контексті положень КАС України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.
Нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.
Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Тобто, обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.
Судом встановлено, що позивачем надано до позовної заяви, зокрема, проєкт рішення від 18 лютого 2022 року «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельних ділянок у власність із зміною цільового призначення для ведення фермерського господарства мешканцям Балтської міської територіальної громади».
Водночас, в прохальній частині позовної заяви позивач оскаржує рішення Балтської міської ради Одеської області від 10 березня 2022 року «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельних ділянок у власність із зміною цільового призначення для ведення фермерського господарства мешканцям Балтської міської територіальної громади» в частині. 2.57, п. 2.58, п. 2.59, п. 2.60.
Суд зазначає, що вказаний проєкт рішення від 18 лютого 2022 року не породжує обов`язкових юридичних наслідків, оскільки не є індивідуальним актом (рішенням) в розумінні положень КАС України.
При цьому, до матеріалів позовної заяви позивачем не надано рішення Балтської міської ради Одеської області від 10 березня 2022 року «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельних ділянок у власність із зміною цільового призначення для ведення фермерського господарства мешканцям Балтської міської територіальної громади».
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
За таких обставин суд зазначає, що вимоги позивача не підлягають окремому розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду, що згідно з п.1 ч.1 ст.170 КАС України є підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.
На підставі наведеного та керуючись статтями 2, 4,19, 20, 170, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення від 10.03.2022 року відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.О. Стефанов