Справа № 440/1351/22
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/1351/22
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, у якій просить постанову №189952 від 22 листопада 2021 року, винесену заступником начальника Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки начальником ВДК за безпекою на транспорті у Полтавській області Чепуренком М.І., про застосування щодо позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн, визнати протиправною та скасувати.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю постанови Слобожанського міжрегіонального управління у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті №189952 від 22.11.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ОСОБА_1 , оскільки жодних порушень, зазначених в оскаржуваній постанові, останній не вчиняв. 17.12.2021 позивач дійсно перевозив вантаж на автомобілі з с. Копані Херсонської області до м. Кременчук Полтавської області. На протязі всього шляху слідування позивача чотири чи п`ять разів зупиняли працівники поліції та представники Укртрансбезпеки, при цьому, жодних претензій в перевіряючих не виникало, ніяких документів щодо порушення законодавства України відносно позивача не складалось.

Ухвалою суду від 31.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/1351/22 за позовом ОСОБА_1 до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови; призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву зазначив про відсутність в діях суб`єкта владних повноважень будь-яких порушень Закону України "Про автомобільний транспорт", Порядку здійснення державного контролю та інших нормативно-правових актів, регламентуючих діяльність державного органу з питань контролю на автомобільному транспорті. В ході перевірки інспектором було виявлено порушення Закону України "Про автомобільний транспорт" внаслідок перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки документів, визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме, заповнення тахокарт у кількості, що передбачена ЄУТР або бланку підтвердження діяльності водія, відсутній поліс особистого страхування водія від нещасних випадків, а також не належним чином оформлено товарно-транспортну накладну, визначену статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Управління Укртрансбезпеки під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Так, управління в повному обсязі виконало обов`язок щодо направлення порушнику повідомлення про дату, час та місце розгляду справи та завчасно повідомило позивача про дату та місце розгляду справи.

Позивач в судове засідання 05.05.2022 не з"явився, будучи належно повідомленим про дату, час та місце його проведення.

05.05.2022 до суду надійшло клопотання адвоката позивача Яковенка Григорія Миколайовича про відкладення розгляду справи до закінчення війни із рашистськими загарбниками та скасування дії воєнного стану, дослідивши зміст якого суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду в тому числі на підписання такого клопотання електронним цифровим підписом ОСОБА_2 , тобто іншої особи, та відсутністю документів на підтвердження повноважень адвоката Яковенка Григорія Миколайовича.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, враховуючи, що немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив розглядати дану справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

17.10.2021 інспектором Єршовим Д.В. на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Херсонської області у період з 11.10.2021 по 18.10.2021 та направлення на рейдову перевірку від 11.10.2021 №012527 на 203 км + 500 м а/д М-14 Одеса-Мелітополь - Новоазовськ проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом SCHMITZ, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 .

Під час вказаної рейдової перевірки інспектором складений акт від 17.10.2021 №311790 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зафіксовано порушення статей 34, 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", наказу МТЗУ від 24.06.2010 №385, статті 7 Закону України "Про страхування", постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.1996 №959 "Про затвердження Положення про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті", а саме, під час перевезення вантажу згідно з товарно-транспортною накладною від 17.10.2021 №895:

- у водія відсутні тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР з 20.09.2021 по 16.10.2021, або бланки підтвердження діяльності водія;

- у водія відсутній поліс особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті;

- товарно-транспортна накладна оформлена без даних автоперевізника, замовника та вантажовідправника (в ТТН вантажовідправник не зазначив такі обов`язкові реквізити: 1) вантажовідправник, прізвище, ім`я, по батькові, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій в Україні; 2) автомобільний перевізник, повне найменування, прізвище, ім`я, по батькові, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій в Україні).

Відповідальність за вказані порушення передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

11.11.2021 управлінням оформлено лист-повідомлення №95133/3.1/24-21 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 22.11.2021 на 10:00 год.

Вказаний лист направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку 11.11.2021, про що свідчить наявний у матеріалах справи Список №5620 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в ВПЗ 36020 Слобожанським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області.

У визначений час 22.11.2021 позивач чи його представник на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт не прибули.

22.11.2021 за результатами розгляду справи про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт внаслідок надання послуг згідно товарно-транспортної накладної від 17.10.2021 №895 за відсутності у водія тахокарт у кількості, що передбачена ЄУТР з 20.09.2021 по 16.10.2021, або бланків підтвердження діяльності водія, полісу особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, а також оформлення товарно-транспортної накладної без даних автоперевізника, замовника та вантажовідправника (в ТТН вантажовідправник не зазначив такі обов`язкові реквізити: 1) вантажовідправник, прізвище, ім`я, по батькові, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій в Україні; 2) автомобільний перевізник, повне найменування, прізвище, ім`я, по батькові, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій в Україні), відповідач прийняв постанову №189952 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом застосування на підставі абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн.

Не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

Засади організації і діяльності транспортного засобу визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344).

Відповідно до абзаців 2, 7 частини першої статті 34 Закону №2344 автомобільний перевізник повинен: - виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; - забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до статті 48 Закону №2344 автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:

дата і місце складання;

вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;

пункти завантаження і розвантаження.

Порядок ведення та надання інформації з реєстру товарно-транспортних накладних визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за №811/18106, затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - Положення №340).

Це Положення розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Регламенту (ЄС) № 561/2006 Європейського Парламенту та Ради від 15 березня 2006 року про гармонізацію відповідного соціального законодавства, що регулює відносини в галузі автомобільного транспорту та вносить зміни до Регламентів Ради (ЄЕС) № 3821/85 та (ЄС) № 2135/98 і скасовує Регламент Ради (ЄЕС) № 3820/85, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України та Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух» (пункт 1.1 Положення №340).

Це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку (пункт 1.2 Положення №340).

У пункті 6.1 Положення №340 передбачено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за №946/18241, затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція №385).

Відповідно до пункту 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

За приписами пункту 6 частини першої статті 7 Закону України "Про страхування" в Україні здійснюються такі види обов`язкового страхування, зокрема, особисте страхування від нещасних випадків на транспорті.

Згідно з умовами Положення про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.1996 №959 (далі - Положення №959), цим Положенням визначається порядок здійснення обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті (далі - обов`язкове особисте страхування):

пасажирів залізничного, морського, внутрішнього водного, автомобільного і електротранспорту, крім внутрішнього міського, під час поїздки або перебування на вокзалі, в порту, на станції, пристані;

працівників транспортних підприємств незалежно від форм власності та видів діяльності, які безпосередньо зайняті на транспортних перевезеннях (далі - водії), а саме:

водіїв автомобільного, електротранспорту: машиністів і помічників машиністів поїздів (електровозів, тепловозів, дизель-поїздів);

машиністів поїздів метрополітену, провідників пасажирських вагонів, начальників (бригадирів) поїздів;

поїзних електромонтерів;

кондукторів;

працівників вагонів-ресторанів, водіїв дрезин та інших одиниць рухомого складу;

механіків (начальників) рефрижераторних секцій (поїздів);

працівників бригад медичної допомоги.

Перевізником є суб`єкт господарювання, який надає послуги з перевезення пасажирів на лініях залізничного, морського, внутрішнього водного, автомобільного та електротранспорту, крім внутрішнього міського (далі - перевізник).

Застрахованими вважаються:

пасажири з моменту оголошення посадки в морське або річкове судно, поїзд, автобус або інший транспортний засіб до моменту завершення поїздки;

водії тільки на час обслуговування поїздки.

Страхувальниками водіїв є юридичні особи або дієздатні громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, які є власниками транспортних засобів чи експлуатують їх і уклали із страховиком договори страхування.

Страховий тариф за обов`язковим особистим страхуванням водіїв на залізничному, автомобільному та електротранспорті визначається у розмірі до 0,18 відсотка страхової суми за кожного застрахованого.

Відповідно до пункту 2 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567, в редакції чинній на момент проведення спірної рейдової перевірки ТЗ) державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно з пунктом 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Пунктом 21 Порядку № 1567 передбачено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Згідно з пунктами 25-27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону №2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується учасниками справи, що автомобіль RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаний аналоговим контрольним пристроєм (тахографом).

Під час рейдової перевірки вказаного транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 інспектором встановлено порушення останнім статей 34, 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", наказу МТЗУ від 24.06.2010 №385, статті 7 Закону України "Про страхування", постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.1996 №959 "Про затвердження Положення про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті", а саме, під час перевезення вантажів згідно товарно-транспортної накладної від 17.10.2021 №895:

- у водія відсутні тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР з 20.09.2021 по 16.10.2021, або бланки підтвердження діяльності водія;

- у водія відсутній поліс особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті;

- товарно-транспортна накладна оформлена без даних автоперевізника, замовника та вантажовідправника (в ТТН вантажовідправник не зазначив такі обов`язкові реквізити: 1) вантажовідправник, прізвище, ім`я, по батькові, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій в Україні; 2) автомобільний перевізник, повне найменування, прізвище, ім`я, по батькові, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій в Україні).

З приводу доводів управління щодо відсутності під час перевірки у водія ОСОБА_1 тахокарт у кількості, що передбачена ЄУТР з 20.09.2021 по 16.10.2021, або бланків підтвердження діяльності водія, а також полісу особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, суд зауважує, що вказані обставини зафіксовані інспектором у акті від 17.10.2021 №311790 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

В свою чергу, позивач, незважаючи на заперечення ним допущення вказаних порушень, не надав до матеріалів справи документів, які б спростовували зазначені твердження інспектора та підтверджували наявність у водія під час перевірки тахокарт у кількості, що передбачена ЄУТР з 20.09.2021 по 16.10.2021, або бланків підтвердження діяльності водія, а також полісу особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті.

У позовній заяві позивач посилається лише на те, що 17.12.2021 він дійсно перевозив вантаж на автомобілі з с. Копані Херсонської області до м. Кременчук Полтавської області, при цьому, на протязі всього шляху слідування позивача чотири чи п`ять разів зупиняли працівники поліції та представники Укртрансбезпеки, однак жодних претензій в перевіряючих не виникало, ніяких документів щодо порушення законодавства України відносно позивача не складалося.

Разом з тим, такі посилання, на переконання суду, не відповідають дійсним обставинам справи з огляду на наявність у матеріалах справи матеріалів рейдової перевірки та оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, суд вважає підтвердженим фактичне допущення позивачем порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт у зв`язку з відсутністю у водія під час перевірки тахокарт у кількості, що передбачена ЄУТР з 20.09.2021 по 16.10.2021, або бланків підтвердження діяльності водія, а також полісу особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті.

Як наслідок, застосування до позивача як автомобільного перевізника відповідальності за вказані порушення відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" спірною постановою суд вважає обґрунтованим та правомірним.

Що ж стосується доводів управління про допущення позивачем порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт також у зв`язку із встановленням під час рейдової перевірки того, що товарно-транспортна накладна оформлена без даних автоперевізника, замовника та вантажовідправника (в ТТН вантажовідправник не зазначив такі обов`язкові реквізити: 1) вантажовідправник, прізвище, ім`я, по батькові, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій в Україні; 2) автомобільний перевізник, повне найменування, прізвище, ім`я, по батькові, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій в Україні), то суд вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачена відповідальність для автомобільних перевізників у разі перевезення пасажирів та вантажів саме за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, а не за їх оформлення, як на думку управління, неналежним чином.

Разом з тим, висновки суду щодо недопущення позивачем лише наведеного порушення не є підставою для скасування спірної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 22.11.2021 №189952 з огляду на підтвердження в ході судового розгляду справи фактичного допущення позивачем порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт у зв`язку з відсутністю у водія під час перевірки тахокарт у кількості, що передбачена ЄУТР з 20.09.2021 по 16.10.2021, або бланків підтвердження діяльності водія, а також полісу особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Полтавській області (вул. Європейська, 155, м. Полтава, Полтавська область, 36008) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава