Справа № 560/3693/22
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3693/22
РІШЕННЯ

іменем України

10 травня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови зарахувати страховий стаж періоду роботи ОСОБА_1 з 17.04.1997 року по 20.10.2000 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 17.04.1997 року по 20.10.2000 року згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 01.09.1980 року та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 11.01.2022 року, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що з 11 грудня 2012 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказує, що звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про здійснення перерахунку пенсії із врахуванням усіх періодів роботи відповідно до наданих документів, однак відповідач у вказаному листом від 07 лютого 2022 року відмовив. При розгляді заяви відповідачем не зараховано до страхового стажу позивачки період з 17.04.1997 року по 20.10.2000 року під час роботи на державному лікувально-виробничому підприємстві Хмельницької психіатричної лікарні, оскільки трудова книжка заповнена із порушеннями, а саме у записі № 13 про звільнення з 20.10.2000 року не вказано підставу внесення цього запису. Вважає, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення конституційного права на соціальних захист щодо призначення пенсії.

Відповідач подав відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Звертає увагу, що у записі № 13 про звільнення з 20 жовтня 2000 року не вказано підставу занесення даного запису. Згідно з архівною довідкою № 32 від 18.12.2012 року, виданою Ярмолинецьким районним трудовим архівом Ярмолинецької районної ради, підтверджено лише початок роботи в лікувально-виробничих майстернях села Скаржинці з 05 травня 1991 року та надано інформацію щодо відсутності на зберіганні книг наказів за 1979-2000 роки і особливих рахунків за 1997-2000 роки по даному підприємству. Вказує, що за період роботи у державному лікувально-виробничому підприємстві з 05 травня 1991 року по 20 жовтня 2000 року згідно записів трудової книжки до страхового стажу позивачці враховано період з 05 травня 1991 року по 16 квітня 1997 року.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.02.2022 року відкрито провадження у цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.05.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засідання з викликом (повідомленням) сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 з 11 грудня 2012 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою від 11 січня 2022 року щодо здійснення перерахунку її пенсії із врахуванням усього страхового стажу, вказаного у її трудовій книжці.

Листом від 07.02.2022 року № 2200-0202-8/12231 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило у здійсненні перерахунку із урахуванням усіх періодів, а також зазначило, що за періоди роботи у державному лікувально-виробничому підприємстві з 05 травня 1991 року по 20 жовтня 2000 року до страхового стажу позивачки враховано період з 05 травня 1991 року по 16 квітня 1997 року.

За змістом трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 :

- з 01.09.1980 року по 20.12.1982 року працювала у лікувально-виробничих майстернях при Хмельницькій облпсихлікарні;

- з 11.06.1983 року по 29.08.1987 року працювала прибиральницею у будинку офіцерів гарнізону смт. Гвардійське;

- з 25.01.1988 року по 26.03.1991 року працювала учнем контролера деталей і приборів електронної техніки;

- 05.05.1991 року прийнята на посаду інструктора виробничого навчання державного лікувально-виробничого підприємства;

- 21.08.1995 року переведена на посаду швеї державного лікувально-виробничого підприємства;

- 16.04.1997 року переведена прибиральницею державного лікувально-виробничого підприємства;

- 20.10.2000 року звільнена з державного лікувально-виробничого підприємства;

- 30.10.2000 року прийнята на посаду молодшої медичної сестри з догляду за хворими палатної відділення № 6 у Хмельницьку обласну психіатричну лікарню № 1;

- 01.09.2019 року переведена на посаду молодшої медичної сестри з догляду за хворими палатної 18-го відділення комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради;

- 01.02.2020 року переведено на посаду молодшої медичної сестри з догляду за хворими палатної 4 відділення;

- 02.10.2021 року переведено на посаду молодшої медичної сестри (санітарки-буфетниці) 7-го відділення;

- 01.11.2021 року звільнено із займаної посади.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється, зокрема, Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до пункту 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Судом встановлено, що позивачка з 11 грудня 2012 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, обчислену відповідно до Закону № 1058-IV.

Позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою від 11 січня 2022 року щодо здійснення перерахунку її пенсії із врахуванням усього страхового стажу, вказаного у трудовій книжці, однак у вказаному відповідач відмовив. Підставою для відмови у здійсненні перерахунку, із урахуванням усіх періодів, стало відсутність у записі № 13 про звільнення з 20 жовтня 2000 року у трудовій книжці позивачки підстави занесення даного запису, а також відсутність підтвердження про завершення роботи позивачки в лікувально-виробничих майстернях села Скаржинці, оскільки згідно з архівною довідкою № 32 від 18.12.2012 року, виданою Ярмолинецьким районним трудовим архівом Ярмолинецької районної ради, надано інформацію щодо відсутності на зберіганні книг наказів за 1979-2000 роки і особливих рахунків за 1997-2000 роки по даному підприємству.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договору і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з приписів пункту 3 Порядку № 637, підтвердження трудового стажу необхідне в разі відсутності трудової книжки, необхідних записів у трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.

Встановлено, що трудова книжка позивачки містить запис № 12, відповідно до якого позивачка 16.04.1997 року переведена на посаду прибиральниці державного лікувально-виробничого підприємства. Згідно із записом № 13 трудової книжки позивачка звільнена з роботи за власним бажанням, однак у графі 4 відсутня інформація про наказ (розпорядження) керівника підприємства, дата його видачі і номер, на підставі якого позивачку було звільнено із займаної посади.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на правову позицію Верховного Суду, висловлену в постановах від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) та від 29 березня 2019 року у справі № 548/2056/16-а (провадження № К/9901/44334/18), у яких суд касаційної інстанції зазначив, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17 дійшов висновку, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. У свою чергу, недоліки ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не можуть бути підставою для позбавлення особи її права на соціальний захист.

У постанові від 06 березня 2018 року у справі № 754/14898/15-а Верховний Суд щодо аналогічних правовідносин зазначає, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний підтверджений стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів (довідок, наказів), оскільки визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

Суд вказує, що відсутність архівних документів у розпорядженні пенсійного органу не може бути підставою для позбавлення позивачки права на зарахування такого періоду у стаж роботи, та, відповідно, перерахунку пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 березня 2019 року у справі № 548/2056/16-а.

Тому, відмову відповідача щодо зарахування до пільгового стажу позивачки періоду з 17.04.1997 року по 20.10.2000 року із тих мотивів, що викладені в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.02.2022 року № 2200-0202-8/12231, не можна вважати обґрунтованою.

Щодо здійснення перерахунку пенсії позивачки з 11 січня 2022 року суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Тобто, Законом № 1058-IV передбачено, що як для призначення, так і для перерахунку пенсії особа повинна звернутися із відповідною заявою та необхідними документами особисто або через представника до територіального органу Пенсійного фонду.

Згідно з пунктом 1.1. розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 21-1), заява про призначення (перерахунку) пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.

Днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів) (абзац 6 пункту 1.9. розділу І Порядку № 22-1).

Згідно із листом відповідача від 07.02.2022 року № 2200-0202-8/12231 заява позивачки про здійснення перерахунку пенсії надійшла 13 січня 2022 року. Тому перерахунок пенсії слід здійснити з 13 січня 2022 року, а не 11 січня 2022 року.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивачки, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 17.04.1997 року по 20.10.2000 року у державному лікувально-виробничого підприємстві і зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 17.04.1997 року по 20.10.2000 року та здійснити перерахунок і виплату пенсії з 13.01.2022 року, з урахуванням виплачених сум.

За нормами частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачкою судовий збір слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 з 17.04.1997 року по 20.10.2000 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 17.04.1997 року по 20.10.2000 року та здійснити перерахунок і виплату пенсії з 13.01.2022 року, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 10 травня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап