Справа № 711/1064/22
Суддя: Казидуб О. Г.
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1064/22
Номер провадження2-а/711/36/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Казидуб О.Г.

секретаря судового засідання Зайцевої О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Рогового Романа Григоровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора відділу безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Рогового Р.Г. (місцезнаходження: Полтавська область, м. Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, 3) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи його тим, що постановою, серія БАБ №586783 від 02/02/2022 року його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення ПДР України за ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вказану постанову позивач вважає незаконною з наступних підстав.

Так, позивач вказує, що 02.02.2022 на автомобільній дорозі Т1703 (1км 100м) він керував автомобілем марки DAF 95ХР480 державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом CODER державний номер НОМЕР_2 та був зупинений працівником поліції. В ході спілкування з поліцейськими він намагався з`ясувати причину зупинки ТЗ, на що отримав відповідь, що причиною зупинки стала тріщина вітрового скла та відсутність грязе-захисних фартухів, що є технічною несправністю і не відповідає вимогам і стандартам ДСТУ 3649:2010.

Також поліцейським зазначено, що транспортному засобу на осях встановлено шини з різними малюнками протектора.

На запитання, за яке саме порушення його було зупинено, поліцейським повідомлено, що справа буде розглядатися за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки номерні знаки розміщені з порушенням вимог ДСТУ у невідповідному місці.

За наслідками розгляду справи старшим лейтенантом поліції Роговим Р.Г. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 586783.

В оскаржуваній постанові зазначено, що причиною накладення адміністративного стягнення, стали такі порушення ПДР України: 1) номерний знак закріплений не у встановленому місці (порушення п.п.2.9 "в". 30.2 ПДР); 2) після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського не ввімкнуто світлову аварійну сигналізацію (п.9.9"б" ПДР); 3) на вимогу поліцейського не пред`явлено посвідчення водія та реєстраційні документи (п.2.4 "а" ПДР), чим скоєно правопорушення передбачені ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. : ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 вважає, що постанова про адміністративне правопорушення є незаконною, оскільки відповідачем не були дотримані положення законодавства України щодо оформлення постанови про адміністративне правопорушення, не пред`явлено належних доказів, які б свідчили про вчинення ним правопорушення, не - досліджувалися та не надавалися для ознайомлення докази, які б підтверджували факт скоєння правопорушення, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Так відповідач не проінформував його про конкретну причину зупинки та його вимога щодо пред`явлення посвідчення водія та інших документів не мала правових підстав, оскільки він не вчиняв та не мав наміру вчиняти правопорушення, і інших підстав для перевірки документів відповідача не було. Будь-яких доказів факту порушення ним ПДР України відповідачем не було надано.

Крім того, поліцейський розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу не надавши можливості позивачу скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, у повному обсязі, а також проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, що унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Разом з там, поліцейський не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, та не були вислухані особи, які беруть участь у розгляді справи, внаслідок чого поліцейським були грубо порушені вимоги ст.ст.278,279 КУпАП. Тому позивач вважає, що відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, та винесена постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Так, на його усне клопотання відкласти розгляд справи для того, щоб він при розгляді справи міг скористатися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, поліцейським було зазначено, що оскільки таке клопотання заявлено усно, то відповідно він теж відмовляє у його задоволенні усно.

На підставі викладеного просив справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи без його участі. Також вказав, що позов підтримує у повному обсязі та просить його задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, у наданому відзиві на позов просив справу розглянути без участі відповідача та відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його адміністративного позову в повному обсязі.

11.04.2022 року відповідачем було надано клопотання про зупинення провадження в справі, проте 09.05.2022 року ним було надано відзив, в якому заявлено клопотання про розгляд справи без участі відповідача.

Суд вважає, що поданням відзиву на позов, відповідач відкликав свою заяву про зупинення провадження.

У відзиві на позов від 29.04.2022 року №3050/41/26/1-2022 відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 . При цьому вказав, що 02.02.2022 року ним, інспектором відділення безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Роговим Р.Г. було ухвалено постанову серії БАБ №586783 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до ст. 36 КУпАП за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн., за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, близько 13 год. 50 хв., в на автомобільній дорозі Т1703 «Недогарки-Світловодськ» на 1км. 100м., керуючи транспортним засобом DAF 95ХF 480, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом CODER S 3384, номерний знак НОМЕР_2 в якого номерний знак закріплений не в установленому для цього місці, чим порушив п.п. 2.9 «в», 30.2 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.6 ст. 121 КУпАП, після зупинки ТЗ на вимогу поліцейського не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив п.п. 9.9 «б» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП та не пред`явив на вимогу поліцейського посвідчення водія та реєстраційні документи, чим порушив п.п. 2.4 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Крім того, в адміністративному позові позивач не заперечує, що в місці, час та дату, вказані в оскаржуваній постанові, він здійснював рух на, вказаному вище, транспортному засобі.

Доводи позивача, викладені в адміністративному позові, не підтвердженні жодними належними та допустимими доказами відповідно до вимог ст. 161 КАС України, мають судом оцінюватись критично, як єдиний спосіб водія уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, спростовуються відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції, фотознімками та поясненнями свідків.

Інші доводи позивача, викладені в адміністративному позові, не спростовують факту вчиненого правопорушення та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №586783 від 02.02.2022 року містить відомості, встановлені ч. 3 ст. 283 КУпАП, а саме: відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснювалась фото-відео фіксація ; розмір штрафу та порядок його сплати: правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, права особи яка притягується до адміністративної відповідальності.

До відзиву відповідачем додано диск з відеозаписом факту виявлення правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відеозапис є належним та допустимим доказом у справі з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 16.08.2019 року у справі № 524/126/17, від 31.07.2019 року у справі № 524/495/17, від 28.11.2018 року у справі № 537/1214/17).

Також, просив суд прийняти до уваги висновки П`ятого апеляційного адміністративного суду, викладені в постанові від 20.04.2021 року у справі №766/21584/20 та Другого апеляційного адміністративного суду, викладені в постанові від 02.02.2021 року у справі №529/515/20.

Відповідач вказав, що 02.02.2021 року під час патрулювання на автомобільній дорозі ТІ703 «Недогарки-Світловодськ» на 1км. 100м, ним був виявлений транспортний засіб під керуванням позивача, в якого номерний знак закріплений не в установленому для цього місці, чим порушив п.п. 2.9 «в», 30.2 ПДР України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Таким чином, вимога зупинити транспортний засіб є правомірною.

На місці зупинки транспортного засобу, в порядку ст. 279 КУпАП, він представився, повідомив водія про причину зупинки. Під час з`ясування фактичних обставин справи в усних поясненнях позивач не заперечував, що номерний знак на керованому ним ТЗ знаходиться у не встановленому місці. На неодноразову законну вимогу працівників поліції пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відмовлявся в присутності свідків, на що йому було повідомлено про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення, передбачену ч. 1 ст. 126 КУпАП,

Також водію було повідомлено, що згідно з п.п. 9.9 «б» ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар, але позивач так і не ввімкнув її, що було зафіксовано на службову нагрудну камеру.

Водієві було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою, порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу.

Таким чином, було прийнято до уваги факт порушення водієм правил дорожнього руху, усні та письмові пояснення водія, що відповідно до ст. 251 КУпАП є належними, допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення, з`ясовано фактичні обставини справи, дотримано порядок розгляду справи та прийнято правомірне рішення про накладення адміністративного стягнення на водія.

Постанову оголошено в присутності водія негайно після розгляду справи про адміністративне правопорушення та надано її копію.

Постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №586783 від 02.02.2022 року містить відомості, встановлені ч. З ст. 283 КУпАП, а саме: відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснювалась фото-відео фіксація ; розмір штрафу та порядок його сплати: правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, права особи яка притягується до адміністративної відповідальності.

До відзиву додається диск з відеозаписом факту виявлення правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відеозапис є належним та допустимим доказом у справі з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивачем по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. А його незгода з притягненням до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (п. 1 ст. 247 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП зазначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням з додержання законів.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, вважає, що забезпечення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, права на її участь у процесі прийняття рішення є одним із складових елементів забезпечення права на захист та права на справедливий суд, що передбачені ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно ч. 2 ст.9 КАС суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядуванню, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися принципів адміністративних правовідносин, які, зокрема, закріплені у ч.3 ст.2 КАС України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено в судовому засіданні, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №586783 від 02.02.2022, ОСОБА_1 02.02.2021 року о 13:50 год. на DAF S 95ХF480, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом CODER S 3384, номерний знак НОМЕР_2 , в якого номерний знак закріплений не в установленому для цього місці, після зупинки ТЗ на вимогу поліцейського не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію, та не пред`явив на вимогу поліцейського посвідчення водія та реєстраційні документи, чим порушив, чим порушив п.п. 2.9 «в», 30.2, 9.9 «б», 2.4 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.6 ст. 121, ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

За результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Відповідно до п.п. 2.9 «в» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що закріплений не в установленому для цього місці.

Відповідно до п. 30.2. ПДР - забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Частиною 6 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно з п.п. 9.9 «б» ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Сигнали світлових покажчиків повороту як і аварійна світлова сигналізація пунктом 9.1 ПДР України (розділ 9 «Попереджувальні сигнали») віднесено до попереджувальних сигналів, за порушення правил користування якими встановлено відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно до п.2.4 «а» Правил дорожнього руху, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 цих Правил, зокрема, посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено притягнення до адміністративної відповідальності, в тому числі за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Суду відповідачем надано диск із відеозаписом обставин подій 02.02.2022 року зі нагрудної відеокамери поліцейського, з якого вбачається, що 02.02.2022 близько 13-50 години працівниками поліції було зупинено автомобіль DAF S 95ХF480, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом CODER S 3384, номерний знак НОМЕР_2 під керуванняv ОСОБА_1 , в якого було виявлено тріщину лобового скла та відсутність грязе-захисних фартухів, що стали причиною для зупинки даного автомобіля. В подальшому працівниками поліції було встановлено ряд інших правопорушень, а саме: розміщення номерного знаку у невідповідному місці, на осях причепу встановлено шини з різними протекторами та маркуванням і дане порушення було вчинено повторно протягом року. Крім того після зупинки на вимогу поліцейського, водієм не було увімкнено аварійне світло. Також ОСОБА_1 відмовився надати на вимогу поліцейського посвідчення водія та реєстраційні документи.

В даній справі було винесено протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що номерний знак закріплений не в установленому для цього місці, після зупинки ТЗ на вимогу поліцейського не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію та не пред`явив на вимогу поліцейського посвідчення водія та реєстраційні документи.

Інші правопорушення були предметом розгляду в іншій справі та не є предметом розгляду даної справи.

На наданому відео зафіксовано, що працівник поліції представився, роз`яснив права водія та пояснив причину зупинки та про виявлені технічні недоліки транспортного засобу.

При цьому ОСОБА_1 зазначав, що не знає де саме має кріпись номерний знак на вантажних автомобілях DAF, наполягав на тому, що аварійне світло ним було увімкнено після зупинки, хоча на записі, який триває дві години, чітко видно, що аварійне світло не було увімкнено протягом всього часу. Він вважав, що його зупинили безпідставно.

Також ОСОБА_1 відмовився надати на вимогу поліцейського посвідчення водія та реєстраційні документи, що було засвідчено в присутності двох свідків. Тому особу правопорушника було встановлено за допомогою ІПП «Армор».

Постанова підписана ОСОБА_1 та ним не зазначено про якісь порушення чи зауваження.

Щодо посилань позивача на те, що поліцейський не дотримався процедури передбаченої КУпАП необхідно зазначити наступне.

Згідно відеозапису наданого суду відповідачем, інспектор Роговий Р.Г. роз`яснив ОСОБА_1 права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і надав можливість дати свої пояснення та заявити клопотання. ОСОБА_1 усно просив відкласти розгляд справи мотивуючи своє клопотання необхідністю отримати правничу допомогу для чого необхідно їхати в м. Черкаси та про необхідність залучення адвоката. Інспектором було розглянуто вказані заяви та прийнято рішення про відмову в їх задоволенні. При цьому роз`яснено, що в отриманні правничої допомоги позивачу не відмовлено, оскільки він може скористатись нею за допомогою телефонного зв`язку. Щодо відмови у відкладені, то інспектором було роз`яснено, що розгляд справи здійснюється інспектором поліції на місці скоєння адміністративного правопорушення відповідно до норм чинного законодавства.

ОСОБА_1 вказує, що відповідачем було порушено його право на отримання правничої допомоги при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки поліцейським було усно відхилено його клопотання про відкладення розгляду справи для отримання правничої допомоги.

Суд не погоджується з даним твердженням позивача, оскільки на час виникнення спірних відносин законодавством передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП. Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що позивачу було роз`яснено його права та обов`язки, суть вчиненого ним порушення, оголошено та вручено примірник оспорюваної постанови, позивачем в свою чергу було надано пояснення та заперечення, що підтверджено відеозаписом на наданому відповідачем диском та не заперечується сторонами в судовому засіданні.

Крім того, реалізація права позивача щодо можливості скористатися правовою допомогою забезпечується під час оскарження безпосередньо рішення суб`єкта владних повноважень у суді.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі №487/2179/17.

Таким чином доводи ОСОБА_1 про те, що постанова від 02.02.2022 року серії БАБ №586783 складена інспектором відділу безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Роговим Р.Г.є необґрунтованою та незаконною, спростовані під час судового розгляду.

Крім того судом встановлено, що під час винесення постанови серії БАБ №586783 від 02.02.2022 відповідачем були дотримані вимоги КУпАП.

За таких обставин судом не встановлено правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Оскільки вимоги позивача про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не підлягають задоволенню, то не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.

Керуючись п.2.9 «в», 30.2, 9.9 «б», 2.4 «а» ПДР України, ч. 6 ст. 121, ч.2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, 222, 245, 258, 280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 77, 90, 243-246, 271, 286, 287 КАС України, суд -,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Рогового Романа Григоровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 10.05.2022 року.

Головуючий: О. Г. Казидуб