Справа № 380/21059/21
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2022 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/21059/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про повернення неправомірно стягнутих коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просила про повернення неправомірно стягнутих коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання до головного державного виконавця Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кізими Ю.М. надійшов виконавчий документ, а саме вимога про сплату боргу №Ф-2328-54У видана 22.02.2019 року Головним управлінням ДПС у Львівській області про стягнення 18276,72 грн. зі сплати ЄСВ з ОСОБА_1 , виконавче провадження № 59296777.

В жовтні 2019 року позивач звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання відмови та вимог про сплату боргу неправомірними та рішенням від 11.12.2020 року, яке залишено без змін судом апеляційної та касаційної інстанції, визнано неправомірними відмову у сторнуванню вимог про сплату боргу з ЄСВ та вимогу ГУ ДПС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2328-54 від 03.10.2019 року визнано протиправною та скасовано.

Отже, відповідачем безпідставно сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від № Ф-2328-54 від 03 серпня 2019 року. Відповідач з примусового виконання виконавчий документ (вимогу про сплату боргу № Ф-2328-54У від 22.02.2019 року) не відкликав та таке стягнення проведено з заробітної плати Позивача в повному обсязі, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження виданою 27.07.2021 року Сколівським ВДВС Стрийського району Львівської області.

Позивач вважає, що стягнуті кошти підлягають поверненню.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, що скасування податкової вимоги не призвело до погашення боргу. Крім цього, згідно даних податкового обліку та реєстрів органу доходів і зборів платник перебуває на загальній системі оподаткування.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 26.11.2021 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

27.07.2021 року Головним державним виконавцем Сколівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів), винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 59296777, а саме вимоги про сплату боргу № Ф2328-54У виданої Головним управлінням ДФС у Львівські області про стягнення з позивачки боргу в сумі 18276,72 грн. з підстав, що позивач борг, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій оплатила у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивачка вважає, що відповідач має повернути неправомірно стягнуті кошти.

Судом не враховуються аргументи наведені позивачкою про підставність стягнення коштів з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Стаття 43 ПК України, встановлює умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені.

Згідно із п. 43.1. ст. 43 ПК України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно із п. 43.2. ст. 43 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або на єдиний рахунок або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Згідно із п. 43.3. ст. 43 ПК України, обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Згідно із п. 43.4. ст. 43 ПК України, платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Згідно із п. 43.5. ст. 43 ПК України, контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У разі якщо повернення сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу, відповідне повідомлення надсилається контролюючим органом до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення шістдесятиденного строку з дня отримання відповідної податкової декларації.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку.

Позивачкою не надано суду жодних належних та допустимих доказів дотримання нею вищевказаних умов повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені. На думку суду позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача неправомірно стягнутих, на її думку, коштів є помилкою в обраному способі захисту, що є підставою для відмови в задоволені позовних вимог повністю.

Також суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом враховуються заперечення відповідача.

Відповідно позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню повністю.

Щодо клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, суд зазначає, що таке задоволенню не підлягає, оскільки предметом спору по даній справі по суті є стягнення коштів, а не питання правомірності вимоги.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 262-263, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області(79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) про повернення неправомірно стягнутих коштів, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5. п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 11.05.2022 року.

Суддя Гавдик З.В.