Справа № 160/8255/20
Суддя: Цитульський В. І.
Дата ухвалення: 2022-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 160/8255/20
Провадження №2а/932/849/20
Р І Ш Е Н Н Я

І МЕ НЕ М УК РА ЇН И

15 квітня 2022 року Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровськ у складі головуючого судді Цитульського В.І., за участю секретаря судового засідання Мудраченко Д.О. розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа головний спеціаліст-інспектор з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Бердик Владислав Юрійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2020 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 червня 2020 року відносно нього винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП з підстав порушення правил зупинки транспортних засобів, а саме зупинка транспортного засобу у зоні дії знаку 3.34. З даною постановою не погоджується та вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки даного правопорушення не вчиняв, доказів на підтвердження його вчинення відповідачем у постанові не зазначено.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки з матеріалів фотофіксації видно, що транспортний засіб позивача був розташований саме в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Згідно інформації наданої КП «Дніпродорсервіс» ДМР знак 3.34 «Зупинку заборонено» встановлено на перехресті вул. Харківська та пр. Дмитра Яворницького по парній стороні у напрямку вул. Магдебурзького права. Враховуючи викладене інспектором правильно кваліфіковано адміністративне правопорушення, а твердження позивача не відповідають дійсним обставинам справи.

Третя особа належним чином повідомлена про розгляд даної справи пояснень на позовну заяву не надала у зв`язку із чим суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Суд дослідивши письмові докази в справі, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що згідно з оскаржуваною постановою серії РАП №264620632 від 17 червня 2020 року ОСОБА_1 18 травня 2020 року о 17:02 год. за адресою м. Дніпро вул. Харківська, 2 транспортним засобом Smart Fortwo д.н.з. НОМЕР_1 здійснено зупинку у зоні дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено вимоги пп.3.34 п.3 розділу 33 ПДР та вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень.

Позивач з винесеною постановою не погоджується та вважає що вона складена безпідставно та не підтверджується будь-якими доказами.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд виходить з такого.

Згідно зі ст.279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Частина 1ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону.

Відповідно до пункту 1.1.Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, якщо здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно із ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

За приписами ст. 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновком експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частина перша ст.9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З оглянутих фотознімків, наданих відповідачем разом з відзивом та розміщених на веб-сайті відповідача, наданої схеми організації дорожнього руху та огляду знімків із сервісу Google можна встановити, що автомобіль позивача було розміщено по вул. Харківській, 2 в м. Дніпро, з правого боку у напрямку руху транспортних засобів, відразу за першим стовпом від перехрестя із проспектом Дмитра Яворницього та на якому розміщено знак 3.34 «Зупинку заборонено».

Третій апеляційний адміністративний суд неодноразово вказував на належність і допустимість такого доказу як схема організації дорожнього руху, зокрема у справах №203/1253/21 та №199/4724/20.

Суд приймає до уваги надані відповідачем докази, вважає їх достатніми та не вбачає підстав для витребування додаткових доказів щодо встановленого знаку 3.34 «Зупинку заборонено» по вул. Харківській в м. Дніпрі, від перехрестя із проспектом Дмитра Яворницького.

Суд також зазначає, що у постанові по справі №686/13619/17 від 19.12.2019 ВС зазначив, що дія заборонного знаку поширюється на всю дорогу (той бік дороги, де встановлено знак), елементом якої є тротуар, саме зовнішній край якого обмежує дорогу по ширині.

Оскільки встановлено, що позивач здійснив стоянку автомобіля із порушенням знаку 3.34 «Зупинку заборонено», притягнення його до адміністративної відповідальності є законним.

Щодо покликань позивача на відсутність табличок до знаку 7.2.2-7.2.6 (можуть визначати зону дії знаку), 7.4.1.-7.4.7 (можуть визначати час дії знаку), 7.5.1-7.5.6 (може позначати види транспорту) або 7.18 («Крім осіб з інвалідністю») та розмітки 1.4 ((жовтого кольору) позначає місця, де заборонено зупинку транспортних засобів з тієї сторони, де вона нанесена).

Вказані знаки та розмітка не є обов`язковими до застосування із знаком 3.34 «Зупинку заборонено», а можуть бути встановлені для корегування дії такого знаку. За їх відсутності знак діє від моменту його встановлення і до найближчого перехрестку, протягом усього часу, для всіх видів транспорту, в тому числі й для осіб з інвалідністю.

Доводи про те, що автомобіль позивача не створював перешкод для руху до уваги не беруться, адже позивача притягнено до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП а не за ч.3 вказаної статті.

Доводи на розгляд справи без участі позивача із покликанням на приписи ст.268 КУпАП не беруться до уваги, адже позивач не врахував зміст вказаної статті повністю. Зокрема така стаття є банкетною та відсилає до особливостей розгляду справ про адміністративні правопорушення про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 2791 - 2798 КУпАП Кодексу. Та приписи ч.2 ст.279-1 вказаного кодексу за якими постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Покликання позивача на приписи ч.2 ст.258 та ст.284 КУпАП незрозумілі, адже оскаржувана постанова відповідає вказаним нормам та є постановою про накладення адміністративного стягнення.

Відтак, оцінивши всі надані сторонами докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що відповідачем надано суду належні та допустимі докази на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Тому суд відмовляє у задоволенні позову, а відповідно не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задволенні позову ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради третя особа головний спеціаліст-інспектор з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Бердик Владислав Юрійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Цитульський