Справа № 680/63/22
Суддя: Олійник А. О.
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/63/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року смт Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Олійник А.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті,

представник відповідача адвокат Лебєдєва Т.О.,

представник позивача адвокат Гавриченко Ж.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

установив:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

17 січня 2022 року позивач ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до суду позовну заяву, яка надійшла 20 січня 2022 року, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ВМ №00004457 від 22 грудня 2021 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений ним судовий збір.

Позовну заяву мотивує тим, що 29 жовтня 2021 року уповноваженою особою Державної служби України з безпеки на транспорті винесено спірну постанову, яку він отримав 05 січня 2022 року. Правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі.

Вважає постанову незаконною, оскільки відповідно до примітки ч. 2 ст. 132-1 КУпАП підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

27 жовтня 2021 року ТОВ «Оскар Солюшин», посадовою особою якого є позивач, отримало дозвіл уповноваженого органу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри, яких перевищують нормативні. Вказаний дозвіл був виданий на транспортний засіб марки «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «Оскар Солюшин», причіп «Broshus», д.н.з. НОМЕР_2 на вантаж «техніка» по маршруту Броди виїзд МО6-об`їзна Дубно - М06 - об`їзна Рівне - М06 - об`їзна Новоград-Волинського - М06 - об`їзна Житомира М06 - об`їзна Коростишева - М06 - Мила та в зворотному напрямку на період з 28 жовтня 2021 року по 06 листопада 2021 року.

Зазначає, що товариство 27 жовтня 2021 року здійснювало перевезення екскаватора гусеничного «FІАТ НІТАСНІ FН33О EL.3», маса якого складає 31 800 кг. Згідно даних товарно-транспортних накладних загальна маса транспортних засобів з вантажем не перевищувала вагових параметрів, визначених у дозволі- 59,90 тон, а складала 59,80 тон.

Крім того, оскаржувана постанова не відповідає вимогам статті 283 КУпАП, Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті №512 від 27 вересня 2021 року (далі - Інструкція №512), а саме постанова не містить: місця вчинення адміністративного правопорушення, дати і часу фіксації, здійснення вимірювання, смуг руху, напрямку руху, максимально дозволеного навантаження на вісь, категорії транспортного засобу, повної маси, ширини, висоти довжини, розподілу навантаження між вісями транспортного засобу та іншої інформації. Вказує на відсутність можливості ознайомлення із матеріалами правопорушення в мережі інтернет на вебсайті який зазначений у спірній постанові, оскільки там доступна обмежена кількість інформації, відсутній відеозапис руху транспортного засобу та сама постанова в електронній формі.

Таким чином відповідач не надав належних доказів на підтвердження перевищення транспортним засобом встановлених законодавством габаритних та/або вагових норм.

Представник відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті Лебєдєва Т.О. направила до суду відзив, в якому просила відмовити у позові.

Відзив мотивувала тим, що оскаржувана постанова відповідає вимогам статті 283 КУпАП щодо змісту та вимогам Інструкції №512 щодо форми.

Зазначає, що максимально дозволена загальна маса транспортного засобу зазначена шляхом посилання на п. 22.5 Правил дорожнього руху України та становить 40 тон. Відповідно до інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою ВМ №00004457 від 22 грудня 2021 року загальна маса належного позивачу транспортного засобу в момент вчинення порушення склала 60,357 тон, тобто більше за максимально дозволену масу порівняно з 40 тонами на 20,357 тони, що і відображено в постанові, що підтверджується інформаційними файлами та даними фотофіксації, які додані до відзиву.

Перевищення нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР було встановлено із врахуванням допустимої похибки 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу. Таким чином було дотримано правомірність порядку проведення габаритно-вагового контролю, що також підтверджується інформаційними файлами та даними фотофіксації, відеозйомки, витягами із програми АРМ аудиту, копіями сертифікату перевірки типу, копіями сертифікату відповідності технічного засобу, яким здійснювалось фіксація правопорушення, які додані до відзиву, які також містяться на офіційному вебсайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет, з якими безперешкодно міг ознайомитись позивач.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (далі Порядок № 1174). Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174). Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п. 14 Порядку № 1174). В свою чергу система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративне правопорушення.

Розгляд справи суд здійснює в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Процесуальні дії у справі

24 січня 2022 року відкрито провадження, призначено розгляд справи на 01 лютого 2022 року.

01 лютого 2022 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті.

24 лютого 2022 року за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено.

15 березня 2022 року та 12 квітня 2022 року розгляд справи відкладено у зв`язку з наданням додаткового часу відповідачу для подання відзиву.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

22 грудня 2021 року старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченком Владиславом Олеговичем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00004457, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000 грн.

Згідно даних постанови 29 жовтня 2021 року о 4 год. 13 хв. за адресою М-06 Київ-Чоп, км 54-285, зафіксовано транспортний засіб «Volvo FH 13.500», д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: загальної маси транспортного засобу на 35,8% (20,357 тон). Постанова містить назву технічного засобу, яким в автоматичному режимі зафіксоване правопорушення WiM2.2 (арк.спр.8).

Власником транспортного засобу «Volvo FH 13.500», д.н.з. НОМЕР_1 ,є ТЗОВ «ОСКАР СОЛЮШИН», тип транспортного засобу спеціалізований вантажний сідловий тягач, повна маса - 28000 кг, маса без навантаження 9100 кг, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (арк.спр.10).

Відповідно до витягу з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТЗОВ «ОСКАР СОЛЮШИН» є позивач ОСОБА_1 (арк. спр.11).

Відповідно до дозволу №2021-317 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, ТОВ «ОСКАР СОЛЮШИН» надано дозвіл на перевезення вантажу: «Техніка», транспортним засобом марки «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 , причіп «Broshus», д.н.з. НОМЕР_3 по маршруту: Броди виїзд МО6-об`їзна Дубно - М06 - об`їзна Рівне - М06 - об`їзна Новоград-Волинського - М06 - об`їзна Житомира М06 - об`їзна Коростишева - М06 - Мила та в зворотному напрямку на період з 28 жовтня 2021 по 06 листопада 2021 року. В дозволі визначені параметри транспортних засобів, зокрема загальну вагу автопоїзда з вантажем 59.90 тон (арк. спр.13).

Дозвіл виданий відділом безпеки дорожнього руху управління безпеки дорожнього руху Департаменту патрульної поліції та затверджений т.в.о. начальника управління безпеки дорожнього руху ДПП.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 маса машини - екскаватора гусеничного, марки FIAT HITACHI FH330 EL.3, 1999 року випуску, становить - 31 800 кг (арк. спр.12).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

В силу вимог статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Визначення поняття великовагових та великогабаритних транспортних засобів міститься у постанові Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», зокрема це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР.

Згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 3 Правил №30 передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України.

Пунктом 22.1 розділу 22 «Перевезення вантажу» ПДР встановлюється, що маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Пунктом 22.5 ПДР встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Отже пунктом 22.5 ПДР передбачені обмеження як вагових так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Частиною другою статті 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у виді штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Приміткою до статті 132-1 КУпАП визначено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Таким чином законодавець визначив правову підставу для звільнення від відповідальності особи у разі наявності у перевізника особливого дозволу, виданого уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Позивачем до матеріалів справи долучено дозвіл №2021-317 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. В дозволі визначені параметри транспортних засобів, зокрема вагу автопоїзда «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 , причіп «Broshus», д.н.з. НОМЕР_3 з вантажем «Техніка» зальною вагою - 59,90 тон. Також встановлений маршрут руху на який поширюється дозвіл.

Отже дозволена максимальна вагова норма становила для позивача 59,90 тон, а не 40 тон, на що покликається відповідач.

Згідно із спірною постановою транспортний засіб «Volvo FH 13.500», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався із перевищенням загальної маси транспортного засобу на 35,8% (20,357 тон).

При цьому дані постанови дійсно не містять відомостей щодо вагових параметрів транспортних засобів, тобто ваги транспортного засобу.

Представник відповідача у відзиві вказав, що фактична маса транспортного засобу становила 60 357 тон, про що свідчать витяги із програми АРМ аудиту, інформаційна карта габаритно-вагового контролю.

Водночас зазначені вище докази, які і інші докази на які посилався представник відповідача у відзиві, такі як інформаційні файли, дані фотофіксації, відеозйомки, копія сертифікату перевірки типу, копія сертифікату відповідності технічного засобу яким здійснювалось фіксація правопорушення, до відзиву не були долучені.

Представником відповідача до відзиву було долучено лише: ордер на надання правничої (правової) допомоги; фото (скрін) IMG_6309.PNG; квитанцію про надсилання стороні ОСОБА_2 ; квитанцію про надсилання стороні державній службі України з безпеки на транспорті 39816845.

При цьому відповідач жодним чином у своєму відзиві не надав оцінки тій обставині, що позивачу уповноваженими особами надано дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких становили 59,90 тон.

Водночас відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП настає у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % включно.

На цій же обставині наголосив представник відповідача у відзиві.

Таким чином, відповідач жодних, передбачених статтею 251 КУпАП, доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП не надав.

Не спростовані і доводи позивача, що вага транспортних засобів перевищувала 59,90 тон.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених КУпАП.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

В той же час посадові особи Укртрансбезпеки, які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, в порушення вимог п. 16 Порядку № 1174, під час розгляду матеріалів не перевірили наявність/відсутність дозволу на участь у дорожньому русі транспортного засобу, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності свого рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення, а тому спірна постанова підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд не погоджується з твердження позивача стосовно невідповідності спірної постанови вимоги статті 283 КУпАП та вимогам Інструкції №512, тому такі доводи відхиляє.

Приписи частини третьої статті 286 КАС України передбачають, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що норми статті 286 КАС України є спеціальними у відношенні до статті 245 КАС України ( щодо повноважень суду при вирішенні справи) позов необхідно задовольнити частково, - відмовивши у позові в частині визнання протиправною оскаржуваної постанови, крім того права та законні інтереси позивача вже повністю поновленні шляхом скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Розподіл судових витрат

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір згідно з квитанцією від 17 січня 2022 року на суму 992,40 грн.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Розмір судового збору за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2022 року встановлений в розмірі 2481 грн.

Відтак, розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви позивачем становив 496 грн 20 коп.

Отже, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспортісудовий збір в сумі 496 грн 20 коп.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що порядок повернення надміру сплаченого судового збору визначається чинним законодавством та не передбачає можливості розгляду цього питання під час розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 77, 90, 139, 243-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову серії ВМ №00004457 від 22 грудня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, винесену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченком Владиславом Олеговичем скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

У частині позову про визнання постанови протиправною відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. понесених судових витрат у виді судового збору.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: проспект Перемоги, 14, м. Київ, ЄДРПОУ - 39816845.

Суддя А. О. Олійник