Справа № 300/1195/22
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" травня 2022 р. справа № 300/1195/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Боршовського Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України та Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України та Державної податкової служби України, в якому просить суд: визнати протиправною відмову Державної фіскальної служби України в оформленні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії часу проходження служби на пільгових умовах; зобов`язати Державну податкову службу України та Державну фіскальну службу України оформити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подання про призначення пенсії та всі необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії часу проходження служби на пільгових умовах.
Позовні вимоги мотивовано тим, що вислуга років позивача становить в календарному обчисленні 24 роки 04 місяці 17 днів, а в пільговому обчисленні - 33 роки 06 місяців. Тому відповідно до пункту «а» частин першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», вважає позивач, він набув права на призначення пенсії за вислугу років. На заяву позивача, відповідач відмовив в оформленні та направленні до пенсійного органу подання про призначення пенсії за вислугу років, мотивуючи тим, що у позивача відсутній необхідний стаж служби для призначенні пенсії. Позивач вважає таку відмову протиправною та просить суд задовольнити позов, оскільки відповідач не застосував в системному зв`язку положення пункту «а» частин першої статті 12 та статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При розгляді його позову позивач просить суд врахувати правову позицію Верховного Суду в подібних правовідносинах, викладену в постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роки, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою від 03.03.2022 Івано-Франківський окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Державна податкова служба України (далі відповідач -1) ухвалу суду від 03.03.2022 отримала 13.04.2022. Відзиву на позов вказаний відповідач не подав. Жодних клопотань до суду від відповідача 1 не надходило.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено таке:
ОСОБА_1 проходив службу в органах податкової міліції органів Державної фіскальної служби України, що підтверджується наказом про звільнення від 22.09.2021 за № 0070-о/д, листом ДФС України від 10.11.2021 № 1590/С/99-99-04-08-14 (а.с. 8, 10).
На підставі наказу голови Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області 22.09.2021 за № 0070-о/д ОСОБА_1 , підполковник податкової міліції, з 24.09.2021 звільнений з податкової міліції з посади заступника начальника міжрегіонального відділу оперативного документування управління боротьби з фінансовими злочинами Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області в запас Збройних Сил України за підпунктом г пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів).
Згідно вказаного наказу, вислуга років ОСОБА_1 становить: в календарному обчисленні 24 роки 04 місяці 17 днів, в пільговому обчисленні 33 роки 06 місяців 00 днів.
12.10.2021 позивач звернувся до Державної фіскальної служби України із заявою, в якій просив оформити та подати до органів Пенсійного фонду України документи для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 9).
Листом від 10.11.2021 № 1590/С/99-99-04-08-14 Державна фіскальна служба України відмовила позивачу в оформленні та поданні документів до Пенсійного фонду України з підстав відсутності необхідних 25 календарних років вислуги згідно статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 10).
Вважаючи протиправною таку відмову Державної фіскальної служби України, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права:
Відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ ), пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Порядок № 393).
Відповідно до абзацу 2 пункту «г» частини 3 цього Порядку № 393 до вислуги років для призначення пенсії особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України зараховується час проходження служби на пільгових умовах: один місяць служби за сорок днів.
Основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Отже передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 року по справі № 805/3923/18-а вказав:
« 9.11. Отже, Законом N 2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.
9.12. Постановою №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, зокрема, поліцейським. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.
9.13. Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон N2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
9.14. Отже, в даному випадку, ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду погоджується з висновком, викладеним у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №750/9775/16-а, та не вбачає підстав для відступу від нього в цій справі».
Окрім цього, в постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18 Верховний Суд зазначив:
« 1. В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).
2. Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.
З метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступає від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від від 22.11.2018р. у справі №161/4876/17, від 15.08.2019р. у справі №281/459/17, від 27.03.2020р. у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону №2262-ХІІ».
Як встановлено судом, Державною фіскальною службою України проведено позивачу при звільненні зі служби розрахунок вислуги років: в календарному обчисленні 24 роки 04 місяці 17 днів, в пільговому обчисленні 33 роки 06 місяців 00 днів. Отже, відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в системному зв`язку з статтею 17-1 цього Закону, у позивача наявна необхідна вислуга років для призначення йому пенсії. Як наслідок відповідно до пунктів 1, 12 Порядку № 3-1 відповідач-2 був зобов`язаний оформити необхідні документи та направити подання до пенсійного органу про призначення позивачу пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про протиправність відмови Державної фіскальної служби України в оформленні та направленні подання про призначення пенсії та всіх необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби", із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії часу проходження служби на пільгових умовах.
Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України належить задовольнити.
Водночас, суд дійшов висновку відмовити в позові до Державної податкової служби України, оскільки саме Державна фіскальна служба України, в якій проходив службу позивач на день звільнення, відмовила ОСОБА_1 в підготовці документів та внесенні подання до пенсійного органу для призначення йому пенсії за вислугою років. Позивач не проходив службу в Державній податковій службі України. В установленому законом порядку не проведено державну реєстрацію припинення Державної фіскальної служби України. Доказів передачі відповідачу 1 повноважень щодо підготовки та подання документів для призначення пенсії колишнім працівникам податкової міліції, на день постановлення цього рішення, суду не подано, і судом таких фактів не встановлено. Отже, відповідачем-1 не порушено прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів позивача оспореними цим позовом діями відповідача-2.
Щодо розподілу судових витрат у справі.
Позивачем сплачено за подання позовної заяви в цій справі судові судовий збір в розмірі 1992,40 грн.
З огляду на задоволення позову до відповідача 2 та відмову в позові до відповідача 1, враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача 2, відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України 992,40 грн. судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України задовольнити.
Визнати протиправною відмову Державної фіскальної служби України в оформленні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії часу проходження служби на пільгових умовах.
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної податкової служби України.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.