Справа № 280/8136/21
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 травня 2022 року Справа № 280/8136/21 м.Запоріжжя
Запрізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2021 Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі - позивач) звернулось до ОСОБА_1 Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу у розмірі 174661,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України та зазначає, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна заборгованість, яка виникла в результаті несплати узгоджених сум податкових зобов`язань. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку повністю відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача податковий борг з податку на нерухоме майно у розмірі 18258,47 грн., та з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 156403,28 грн., у загальному розмірі 174661,75 грн.

Ухвалою судді від 11.10.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без (повідомлення) виклику сторін та проведення судового засідання.

03.11.2021 ОСОБА_1 (позивач за зустрічним позовом)було подано до суду зустрічний позов, у якому вона просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області (відповідач за зустрічним позовом) форми "Ф" № 55474-902-0808 від 25.06.2018 року на суму 39100,82 грн., № 13950-5907-0808 від 13.03.2019 року на суму 39100,82 грн., № 13951-5907-0808 від 27.02.2019 року на суму 39100,82 грн., № 9093-6005-0808 від 07.04.2020 року на суму 39100,82 грн.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 02 березня 2021 року залишеного в силі постановою Запорізького апеляційного суду від 02 червня 2021 року було визнано недійсним договір оренди земельної ділянки між Володимирівською сільською радою Запорізького району Запорізької області та ОСОБА_1 від 15 січня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 163 з дати його укладення - з 15 січня 2009 року. Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 02 березня 2021 набрало законної сили 02 червня 2021 року. Тому нарахування позивачу орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0461, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 є безпідставним, оскільки єдиною підставою для нарахування платнику податків орендної плати земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. На підставі наведеного просить зустрічний позов задовольнити.

Ухвалою суду від 05.11.2021 було прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 та об`єднано позови в одне провадження. Справу призначено до розгляду в порядку загального провадження та призначено підготовче засідання на 25.11.2021.

25.11.2021 до суду надійшов відзив на зустрічний позов від ГУ ДПС у Запорізькій області, якому зазначено, що на момент нарахування сум податкових зобов`язань з орендної плати за землю за 2015 -2021 роки відповідно до договору оренди від 15.01.2009 року за №04, який укладено між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Володимирівською сільською радою Запорізького району Запорізької області на підставі рішення №08 двадцять четвертої сесії п`ятого скликання Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 25.12.2008 року був чинний, тому нарахування сум податкових зобов`язань є правомірними. Таким чином, у разі припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки державної (комунальної) власності орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором, та сплачує орендну плату за фактичний період перебування землі у користуванні у поточному році, тобто до дати повернення земельної ділянки орендодавцю (відповідному органу виконавчої влади чи відповідній сільській, селищній, міській раді). У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається (частина шоста ст.21 Закону України №161). На підставі наведеного просить у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Протокольною ухвалою суду від 25.11.2011 підготовче засідання було відкладено на 20.12.2021.

Ухвалою суду від 20.12.2021 за клопотанням сторін було зупинено провадження у справі до 12.01.2022 та призначено наступне підготовче засідання на 12.01.2022.

12.01.2021 до суду надійшло клопотання сторін про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті та розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно із пунктом 10 ч. 1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені сторонами обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України

Судом встановлено, що відповідно до даних інтегрованих (облікових) карток платника податків, станом на день подання первісного позову, за ОСОБА_1 рахується податкова заборгованість з податку на нерухоме майно , відмінне від земельної ділянки у розмірі 18258,47 грн.

Вищевказаний податковий борг з податку на нерухоме майно , відмінне від земельної ділянки виник на підставі наступного.

Згідно даних ІТС «Податковий блок» та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдииого реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у власності ОСОБА_1 перебувають:

- житловий будинок загальною площею 379,4 м.кв., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі наведених даних та відповідно до п.п. 266.7.2 ті. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України ОСОБА_1 було сформовано:

1) податкове повідомлення-рішення № 0-0828 від 04.10.2018 року з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2017 рік па суму 5 265,60 гри. Податкове повідомлення - рішення 22.11.2018 року було направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Поштовий конверт повернувся до контролюючого органу за закінченням терміну зберігання.

2) податкове повідомлення-рішення № 0-0828 від 20.02.2019 року з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2018 рік на суму 6 126,20 гри. Податкове повідомлення - рішення 20.02.2019 року було направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Поштовий конверт повернувся до контролюючого органу за закінченням терміну зберігання.

3) податкове повідомлення-рішення № 0-0828 від 07.05.2020 року з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2019 рік на суму 6 866,67 гри. Податкове повідомлення - рішення 27.05.2020 року було направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення лист вручено Зізевській 28.05.2020 року.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, вважається податковим боргом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до ст. 58.3 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 42.2. ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Доказів того, що вищезазначені податкові повідомлення-рішення оскаржувались в адміністративному чи судовому порядку відповідачем не надано. Не заявлено відповідні позовні вимоги ОСОБА_1 і у зустрічному позові, заявленому у цій справі. Наведені у відзиві на первісний позов доводи ОСОБА_1 щодо неправомірності вищевказаних податкових повідомлень-рішень не можуть бути прийняті судом до уваги при розгляді цієї справи, оскільки в даному випадку виходячи з заявлених позовних вимог предметом розгляду в цій частині є лише наявність несплаченого податкового боргу як підстава для його стягнення.

У зазначені строки грошове зобов`язання відповідачем не сплачено (зазначена обставина відповідачем не спростована), а тому у відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України вважається сумою податкового боргу.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п.59.1 ст.59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст. 59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно з положеннями статті 59 ПК України податковим органом направлялась податкова вимога форми «Ф» від 27.03.2019 року № 6330-50/828 на суму 5 265,60 гри. рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Поштовий конверт повернувся до контролюючого органу за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Таким чином, Кодексом не передбачено надіслання податкових вимог на кожну суму боргу, а тому податкові вимоги на борг, що утворився після надіслання вимоги не надсилались.

Відповідно до пп. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Статтею 19-1.1 ПК України визначено, що контролюючі органи, серед іншого, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів (п. 19-1.1.22 ст. 19-1.1 ПК України); звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством (п.19-1.1.45 ст.19-1.1 ПК України)

Згідно з п.п. 20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Зазначена заборгованість відповідачем не сплачена, що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника, і складає 18258,47 грн. Отже, в цій частині позовні вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ГУ ДПС у Запорізькій області про стягнення з ОСОБА_1 суми податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 156403,28 грн. та зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Запорізькій області (відповідач за зустрічним позовом) форми "Ф" № 55474-902-0808 від 25.06.2018 року на суму 39100,82 грн., № 13950-5907-0808 від 13.03.2019 року на суму 39100,82 грн., № 13951-5907-0808 від 27.02.2019 року на суму 39100,82 грн., № 9093-6005-0808 від 07.04.2020 року на суму 39100,82 грн., які є підставою виникнення відповідного податкового боргу суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 288.1 ст. 288 Податковою кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку е договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Відповідно до п. 288.2 ст. 288 ГІКУ платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Відповідно до п. 288.7 ст. 288 ПКУ Податковий період, порядок обчислення орендної плати, сірок сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Відповідно до п. 285.1 ст. 285 ПКУ базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до п. 286.5 ст. 286 ПКУ нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Відповідно до п. 287.5 ст. 287 ПКУ податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податковог о повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 ПКУ для визначення розміру податку та орендної і мати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до п. 289.2 ст. 289 ПКУ центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = 1: 100,

де 1 - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін не перевищує 100 відсотків, такий індекс час юсовується із значенням 100.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Головним управлінням ДГІС у Запорізькій області у відповідності до п. 286.5 ст.286 Податкового кодексу України було винесено:

1) податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 55474-902-0808 від 25.06.2018 року на загальну суму 39 100,82 гри. за податковий період 2018 рік. Податкове повідомлення - рішення було направлено 10.07.2018 року боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Поштовий конверт повернувся до контролюючого органу за закінченням терміну зберігання.

2) податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 13950-5907-0808 від 27.02.2019 року на загальну суму 39 100,82 гри. за податковий період 2017 рік. Податкове повідомлення - рішення було направлено 13.03.2019 року боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Поштовий конверт повернувся до контролюючого органу за закінченням терміну зберігання.

3) податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 13951-5907-0808 від 27.02.2019 року на загальну суму 39 100,82 гри. за податковий період 2019 рік. Податкове повідомлення - рішення було направлено 13.03.2019 року боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Поштовий конверт повернувся до контролюючого чрі ану за закінченням терміну зберігання.

4) податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 9093-6005-0808 від 07.04.2020 року на загальну суму 39 100,82 гри. за податковий період 2020 рік. Податкове повідомлення - рішення було направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення лист вручено Зізевській 14.04.2020 року.

Так, 15 січня 2009 року між ОСОБА_1 та Володимирівською сільською радою Запорізького району Запорізької області на підставі рішення №08 двадцять четвертої сесії п`ятого скликання Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 25.12.2008р., укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М., зареєстрований в реєстрі за №163. За договором орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування промислово- торгівельного центру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа переданої в оренду земельної ділянки становить 1,0000 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0461. Відповідно до умов договору оренди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 19461,46 гри. та складає 3% від нормативної грошової оцінки за календарний рік (а.с. 60-65).

Як зазначила позивачка у зустрічному позові вона так і не змогла використати зазначену земельну ділянку для будівництва та обслуговування промислово-торгівельного центру, оскільки при проведенні Інженерно-геологічного вишукування встановлено, що грунт земельної ділянки, яка передана відповідачем в оренду позивачу становить суцільне будівельне сміття, яке не може слугувати основою для фундаменту. Тобто позивач за зустрічним позовом посилається на те, що фактично не використовувала земельну ділянку. Але суд зазначає, що ОСОБА_1 не надано суду жодного доказу в підтвердження цього.

Згідно статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

13 лютого 2019 року ОСОБА_1 було подано до Запорізького районного суду Запорізької області позовну заяву про визнання незаконним і скасування рішення Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки з моменту укладення, тобто з 15 січня 2009 року.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 02 березня 2021 року залишеного в силі постановою Запорізького апеляційного суду від 02 червня 2021 року було визнано недійсним договір оренди земельної ділянки між Володимнрівською сільською радою Запорізького району Запорізької області та ОСОБА_1 від 15 січня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 163 з дати його укладення - з 15 січня 2009 року (а.с. 77-81).

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 02 березня 2021 набрало законної сили 02 червня 2021 року.

Рішення суду мотивовано тим, що Володимирівська сільська рада Запорізького району Запорізької області не мала встановлених законом повноважень органу місцевого самоврядування щодо розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :02:002:0461, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач за зустрічним позовом вважає, що що договір оренди землі є недійсним з моменту укладення, тому немає підстав сплачувати орендну плату за оренду землі, тому повідомлення-рішення є безпідставними та підлягають скасуванню. Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача за зустрічним позовом з огляду на наступне.

Положеннями ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочнну є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятого та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Правові наслідки недійсності правочину визначені ст.216 ЦК України. Так, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Відповідно до частини шостої ст.21 Закону України №161 «Про оренду землі», у разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

Тож внаслідок визнання недійсним договору оренди землі фактичний користувач на підставі ст.216 ЦК України має повернути іншій особі земельну ділянку, водночас останній орендну плату за фактичний строк оренди землі не повертає. Це пов`язано із тим, що орендар не може повернути в натурі послугу із користування землею з огляду на її споживання в момент надання, тож орендодавець залишає собі вартість такої послуги (суму орендної плати).

Отже, оскільки договір оренди земельної ділянки, укладений 15 січня 2009 року між ОСОБА_1 та Володимирівською сільською радою Запорізького району Запорізької області був визнаний недійсним рішенням суду, яке набрало законної сили лише 02.06.2021, то нарахування податковим органом спірними податковими повідомленнями рішеннями податкових зобов`язань з орендної плати за користування земельною ділянкою за 2018,2019 та 2020 роки є правомірним.

У зв`язку з наведеним, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 суми податкового боргу підлягають задоволенню у повному обсязі, а позовні вимоги за зустрічним позовом про визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов Головного управління ДПС у Запорізькій області є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів п.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За таких обставин сплачена позивачем сума судового збору з відповідача не стягується, оскільки позивачем виступає суб`єкт владних повноважень.

Також у зв`язку з відмовою у задоволенні зустрічних позовних вимог, судовий збір з відповідача за зустрічним позовом стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь бюджету податковий борг з податку на нерухоме майно , відмінне від земельної ділянки у розмірі 18258,47 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь бюджету податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 156403,28 грн.

У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова