Справа № 160/4678/22
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2022 року Справа № 160/4678/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду 25 березня 2022 року отримана представником відповідач, проте, станом на день прийняття рішення відповідач правом на надання відзиву не скористався.
В силу ч. 4 ст. 124, ч. 8 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
Відповідачем, на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, не було надіслано до суду письмового відзиву на адміністративний позов та не було повідомлено про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 2009 року отримує пенсію за вислугу років у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
В травні 2018 року головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 року.
19.04.2021 року позивачу надано оновлену довідку про розмір грошового забезпечення № 22/6-1572, складену у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» за прирівняною посадою начальник відділу (міжрегіональні та територіальні органи поліції охорони Національної поліції (міські, районні, міжрайонні відділи (відділення)), яка складається з наступних складових: посадовий оклад 3100,00 грн., оклад за спеціальним званням підполковник поліції- 2200,00 грн., надбавка за стаж служби в поліції (відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальне звання) 50% - 2650,00 грн., надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби) 65,40% - 5199,30 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (відсотків посадового окладу) 10% - 310,00 грн., премія (відсотків нарахованого грошового забезпечення) 60,96% - 8204,79 грн., усього 21 664,09 гривен.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2021 року у справі № 160/9895/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпроптеровській області задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не здійснення перерахунку та виплатити пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року на підставі наданої довідки Міністерства внутрішніх справ України від 19.04.2021 № 22/6-1572 про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення у розмірі 21 664,09 грн;

- зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року на підставі наданої довідки Міністерства внутрішніх справ України від 19.04.2021 № 22/6-1572 про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення у розмірі 21 664,0 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 року на підставі довідки Міністерства внутрішніх справ України від 19.04.2021 року № 22/6-1572 у розмірі 70% від грошового забезпечення.

19.01.2022 року позивач звернувся до головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок та виплату пенсії з 01 грудня 2019 року на підставі наданої нової довідки Міністерства внутрішніх справ України від 19.04.2021 № 22/6-1572 у розрахунку 76 % від грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення у розмірі 21 664,00грн. - без обмеження граничного розміру та обмеження будь-яким строком.

Листом від 08.02.2022 року № 4691-1922/Т-01/8-0400/22 головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було повідомлено позивача про відсутність законодавчих підстав провести перерахунок пенсії на підставі довідки від 19.04.2021 року №22/6-1572 наданої для перерахунку пенсій у розмірі 76% з урахуванням грошового забезпечення поліцейських, та повідомлено позивача, що рішенням суду від 26 серпня 2021 року по справі № 160/9895/21 не зобов`язано органи Пенсійного фонду України перерахувати пенсію виходячи з розміру 76% відповідних сум грошового забезпечення, тому Вам проведено перерахунок пенсії за умовами статті 13 Закону № 2262, якими максимальний розмір призначених пенсій за вислугу років обмежується 70% відповідних сум грошового забезпечення незалежно від дати звільнення особи зі служби.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до положень статті 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законами України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI (далі Закон №3668-VI) та «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166-VII (далі Закон №1166-VII) внесено зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Верховний Суд в рішенні від 04.02.2019 року у зразковій справі № 240/5401/18 зазначив, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII.

Звернення до суду з даним позовом зумовлено протиправною поведінкою ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, яка полягає у ігноруванні відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивачу у розмірі 76%, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної в рішенні від 04.02.2019 року у зразковій справі № 240/5401/18,

Судом встановлено наявність у позивача права на основний розмір пенсії в розмірі 76% грошового забезпечення та відсутність підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується при призначенні пенсії.

Суд встановив, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислюється при її призначенні, відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вказану норму, право позивача на основний розмір пенсії в розмірі 76% грошового забезпечення, підтверджене судовим рішенням від 26.06.2020 року у справі №160/5444/20, яке набрало законної сили, та не є предметом доказування при розгляді даної справи.

Натомість для ГУ ПФУ у Дніпропетровській області при проведенні будь-яких подальших перерахунків пенсії позивача, застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду у зразковій справі № 240/5401/18, є обов`язковим.

Посилання відповідача на те, що судовим рішенням від 26.08.2021 року у справі №160/9895/21 на головне управління не покладено жодних зобов`язань щодо застосування при обчисленні позивачу розміру пенсії відсоткового значення основного розміру пенсії 76 % відповідних сум грошового забезпечення, нівелює таку конституційну засаду судочинства як обов`язковість судового рішення, закріплену статтею 129-1 Конституції України.

Такі посилання відповідача суперечать також і вимогам статті 13 Закону № 1402-VIII, статей 14 та 370 КАС України, тому судом до уваги не беруться.

Вказане в сукупності зумовлює висновок суду про протиправність дій відповідача як при здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01.12.2019 року щодо обмеження розміру його пенсії до 70% грошового забезпечення, так і при відмові у проведенні перерахунку та виплати пенсії на виконання вказаного судового рішення, виходячи із основного розміру пенсії в розмірі 76% грошового забезпечення, встановленого при призначення пенсії останньому.

Тому позовні вимоги в частині оскарження таких дій є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судовим рішенням від 26.08.2021 року у справі №160/9895/21 встановлено наявність у позивача права на перерахунок його пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області" від 19.04.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Однак, у зв`язку із протиправним зменшенням відповідачем основного розміру пенсії позивача до 70 % грошового забезпечення, перерахунок та виплата пенсії позивача з 01.12.2019 на підставі вказаної довідки, відбулася не у повному обсязі.

Вказане зумовлює висновок суду про обґрунтованість позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача, виходячи з основного розміру пенсії в розмірі 76% грошового забезпечення та здійснити виплату перерахованих сум пенсії, з урахуванням попередньо виплачених.

Доводи відповідача про правомірність своїх дій спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, тому такі доводи судом до уваги не беруться.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд зробив висновок, що для повного захисту порушених прав позивача, позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним дії головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо заниження розміру пенсії у розмірі з 76 % до 70 % грошового забезпечення ОСОБА_1 при здійснені з 01.12.2019 року перерахунку пенсії за вислугою років на підставі довідки Міністерства внутрішніх справ України від 19.04.2021 № 22/6-1572 про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення, і , як наслідок, зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.12.2019 року за вислугу років на підставі довідки Міністерства внутрішніх справ України від 19.04.2021 № 22/6-1572 у розмірі 76% грошового забезпечення з усіх видів, з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, суд зазначає про недоцільність зазначення в резолютивній частині рішення про пенсії відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 року по справі № 160/16465/20, оскільки вказане судове рішення виконано відповідачем та перерахунок на їх підставі вже проведений.

Суд вважає, що відповідач зобов`язаний виплачувати позивачу пенсію в розмірі 76% грошового забезпечення, незалежно від того, згідно з якою довідкою здійснюється її перерахунок, і що це за перерахунок.

Стосовно зазначення в позовних вимогах суми пенсії, яка підлягає виплаті у розмірі 21 664,09 грн, суд вважає це неналежним способом захисту, оскільки розрахунок суми пенсії є дискреційними повноваженнями відповідача, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.

При цьому судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За наведених обставин у сукупності, позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 цієї статті).

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 18.02.2022, позивач за подання адміністративного позову сплатив 992,40 грн. судового збору.

Отже, оскільки задоволено основну позовну вимогу позивача, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та внесенням змін до Указу Президента від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, розгляд справи здійснено 12.05.2022 року.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 78, 90, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ( 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволити частково.

Визнати протиправним дії головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо заниження розміру пенсії у розмірі з 76 % до 70 % грошового забезпечення ОСОБА_1 при здійснені з 01.12.2019 року перерахунку пенсії за вислугою років на підставі довідки Міністерства внутрішніх справ України від 19.04.2021 № 22/6-1572 про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.12.2019 року за вислугу років на підставі довідки Міністерства внутрішніх справ України від 19.04.2021 № 22/6-1572 у розмірі 76% грошового забезпечення з усіх видів, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992, 40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук