Справа № 594/391/22
Суддя: Чир П. В.
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 594/391/22
Провадження №2-а/594/5/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

за участі: секретаря Козій Я.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Стрільчука В.І.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції у Тернопільській області, поліцейського СРПП ВП №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП у Тернопільській області сержанта поліції Томкевича Назара Романовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі по адміністративне правопорушення серії БАБ №677949 від 29 березня 2022 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн, а провадження у справі закрити. В обґрунтування позову посилається на те, що згідно оскаржуваної постанови його визнано винним у тому, що він 29 березня 2022року о 02.30 год. в смт.Мельниця-Подільська по вулиці Незалежності керував мотоциклом ЛІФАН-150 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив і тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а поліцейський без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, в порушення вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі безпідставно наклав адміністративне стягнення. Він 29 березня 2022року о 02.30 год. був пасажиром мотоцикла ЛІФАН-150, а керував ним ОСОБА_3 .

Крім того просить поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення від 29 березня 2022 року, так як пропустив його з поважних причин, а саме копію постанови отримав тільки 23.04.2022.

Ухвалою суду від 28 квітня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі і розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та встановлено відповідачу строк до 05 травня 2021 року для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області подав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав та просить відмовити у задоволенні позову через його безпідставність, так як позивач 29.03.2022 в смт.Мельниця- Подільська по вул.Незалежності керуючи мотоциклом Lifan LF 150-2E не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1 «а» ПДР. Поліцейським СРПП ВП №1 (м.Борщів) ГУНП в Тернопільскій області Томкевичем Н.Р. було виявлено дане порушення ПДР та винесено на позивача, з дотриманням законодавства України, постанову серія БАБ №677949 від 29.03.2022 за ч.2 ст.126 КУпАП з накладенням на останнього штрафу в розмірі 3400 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Стрільчук В.І. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Позивач ОСОБА_1 пояснив, що 29 березня 2022року о 02.30 год. в смт.Мельниця-Подільська по вулиці Незалежності його власним мотоциклом ЛІФАН-150 керував ОСОБА_3 , а він був в якості пасажира, так як вживав спиртне. На блокпосту ОСОБА_3 зупинила територіальна оборона і викликали працівників поліції. На запитання поліцейського він сказав, що він водій і погодився пройти тест на алкоголь, який виявився позитивним. Там на місці він не заперечував, що керував мотоциклом. Поліцейські складали документи і в постанові БАБ №677949 від 29 березня 2022 року дійсно його підписи, про роз`яснення прав та отримання копії постанови. Фактично копії він не отримував, а квитанцію про сплату штрафу йому передав працівник поліції через декілька днів. В протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП він особисто написав, випив пива і їхав.

Позивач і його представник просять поновити строк на оскарження постанови.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в зал судового засідання не прибув, у відзиві на позов просить справу слухати у його відсутності.

Відповідач, поліцейський СРПП ВП №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Томкевич Н.Р., в залі судового засідання позовні вимоги не визнав. Просить відмовити в поновленні строку на оскарження постанови. Пояснив, що ОСОБА_1 в смт.Мельниця-Подільська по вулиці Незалежності визнав, що керував мотоциклом ЛІФАН-150 без посвідчення водія та без реєстрації. На місці було винесено постанову та визнано його винним, в тому числі і за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Копію постанови ОСОБА_1 було вручено, про що він розписався. Крім того на ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому він власноручно написав, що випив пиво та їхав.

Заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

29 березня 2022 року постановою серії БАБ №677949, винесеною СРПП ВП №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Томкевичем Н.Р. у справі про адміністративне правопорушення, позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126, ч.6 ст.121, ч.2 ст.36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн.

Відповідно до вищезазначеної постанови ОСОБА_1 29 березня 2022 року о 02 год. 30 хв., в смт.Мельниця-Подільська по вулиці Незалежності керував транспортним засобом мотоциклом Lifan LF 150, без номерного знака, без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, також даний мотоцикл не був зареєстрований в десятиденний термін, чим порушив ПДР та скоїв адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Приписами частини другої статті 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд приймає до уваги, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Судом встановлено, що підставою для звернення до суду із даним позовом є незгода позивача ОСОБА_1 із діями поліцейського СРПП ВП № 1 (м. Борщів), які виразились у складанні 29 березня 2022 року постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягненнясерії БАБ №677949.

Приймаючи до уваги зміст заявлених позивачем вимог, суд дійшов висновку, що для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду із даним позовом необхідно встановити факт, коли позивачу стало відомо про існування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення відносно нього.

Статтею 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

З матеріалів справи встановлено, що про порушення свого права позивач дізнався 29.03.2022 та отримав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №677949 від 29 березня 2022 року, про що свідчить його підпис на постанові і оригінал квитанції на сплату штрафу, який оглянуто в судовому засіданні.

Суд враховує також, що позивач погодився з постановою серії БАБ №677949 від 29 березня 2022 року в частині порушення, а саме керування незареєстрованим транспортним засобом 29 березня 2022 року о 02:30, про що він заявив в судовому засіданні і в цій частині він постанову не оскаржує.

Суд встановив, з пояснень представника позивача - адвоката Стрільчука В.І., що ОСОБА_1 звернувся до нього тільки 11.04.2022, тобто після закінчення строку на оскарження, а тому суд критично оцінює пояснення щодо не вручення копії постанови 29.03.2022 і вважає, що звернення у ВП №1 про видачу копії постанови було з метою поновлення строку на оскарження, який ОСОБА_1 пропустив.

Судом встановлено, що адміністративний позов ОСОБА_1 надійшов до Борщівського районного суду Тернопільської області 28.04.2022. Тобто, позивачем було пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Позивачем не доведено, що строк звернення до суду пропущено ним з поважних причин.

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 подано поза межами строку звернення до суду за захистом свого порушеного права і при цьому будь-яких доказів щодо поважності причин пропуску цього строку, які об`єктивно та істотно перешкоджали зверненню до суду, і не залежали від волевиявлення позивача, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем ОСОБА_1 пропущено встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом, позивачем не доведено, що причини для поновлення строку звернення до суду з даним позовом є поважними, суд дійшов висновку про неможливість розгляду даної справи по суті та вважає за необхідне залишити даний адміністративний позов без розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 122, 123, 194, 229, 240, 243, 248, 294 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 та представника позивача Стрільчука Віктора Івановича про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції у Тернопільській області, поліцейського СРПП ВП №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП у Тернопільській області сержанта поліції Томкевича Назара Романовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Чир П. В.