Справа № 420/17217/21
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/17217/21
Головуючий в 1 інстанції: Балан Я.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Ступакової І.Г.,
судді Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці в Одеській області (надалі відповідач, ГУ Держпраці), в якому просила: визнати протиправною та скасувати постанову ГУ Держпраці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ОД405/348/АВ/П/ТД-ФС від 12.08.2021 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова ГУ Держпраці про накладення штрафу є протиправною, оскільки інспекційне відвідування було проведено з грубими порушеннями законодавства. Зокрема, позивачем зауважувалося, що під час проведення інспекційного відвідування, посадовими особами контролюючого органу не було встановлено фактичне місце здійснення господарської діяльності позивача, а саме відвідування проведено за її відсутності. Крім того, позивач зауважувала, що перевіряючими Держпраці не було внесено запис до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю); не надано посвідчення та не отримано жодних пояснень щодо укладання трудових договорів від працівників позивача, тощо.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1 зареєстрована 17.05.2021 року за №00000046 (а.с.20-21).

До основного виду діяльності позивача згідно код КВЕД відноситься 5610 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

Головним управлінням Держпраці в Одеській області винесено Наказ «Про проведення інспекційного відвідування» ФОП ОСОБА_1 №810 від 05.07.2021 року (а.с.105) на підставі якого сформовано направлення на проведенні інспекційного відвідування №15/01-29-1404 від 05.07.2021 року та вимогу про надання документів №ОД405/348/ПД від 13.07.2021 року (а.с.106-108).

За наслідком проведеного інспекційного відвідування ГУ Держпраці складено Акт за результатами проведення позапланово заходу державного контролю щодо додержання вимог законодавства з праці №ОД405/348/АВ від 20.07.2021 року (а.с.109-121).

У розділі III «Опис виявлених порушень» Акту №ОД405/348/АВ від 20.07.2021 року зазначено, що у порушення вимог частини 1 статті 21 Кодексу Законів про працю України трудовий договір не був укладений з 12 працівниками; у порушення вимог частини 3 статті 24 Кодексу Законів про працю України 12 працівників були допущені до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення Державної податкової служби про прийняття працівника на роботу (а.с.117).

21.07.2021 року ГУ Держпраці винесено Припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ОД405/348/АВ/П (а.с.121, зворотній бік-122).

Повідомленням №15/01-40-6387 від 22.07.2021 року ГУ Держпраці повідомило ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (а.с.128).

12.08.2021 року Головним управлінням Держпраці в Одеській області прийнято постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ОД405/348/АВ/П/ТД-ФС, якою за виявлення дванадцяти осіб, які виконували роботи в інтересах ФОП ОСОБА_1 без належного укладення трудових договорів, на позивача накладний штраф у розмірі 720000,00 грн. (а.с.132-137).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що винесена на адресу позивача спірна постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення є правомірною, а твердження позивача про те, що ГУ Держпраці було грубо порушено процедуру проведення інспекційного відвідування, будь-якими фактами з боку позивача не підтверджено, та спростовуються нормами чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства.

Апелянт з висновками суду першої інстанції не погоджується, вважаючи, що суд першої інстанції дав невірну оцінку обставинам справи да доводам позивача, які свідчать про порушення процедури проведення інспекційного відвідування.

При цьому апелянт не навів будь-яких спростувань висновків суду першої інстанції щодо порушення позивачем частини 3 статті 24 Кодексу Законів про працю України у вигляді допущення 12 працівників до роботи без укладання з ними трудового договору.

Щодо дотримання процедури проведення інспекційного відвідування, за результатами якого була винесена спірна постанова, колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції вірно визначив обсяг нормативно-правового регулювання, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин, і полягає в наступному.

Відповідно до частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007 року (далі - Закон №877-V).

Відповідно до статті 1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частинами 1, 4, 5 статті 2 Закону №877-V визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема: об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015 року Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 Положення передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до Положення про Головне управління Дежпраці в Одеській області, затвердженого наказом Державної служби з питань праці №84 від 03.08.2018 року (далі - Положення) визначено, що Головне управління Держпраці в Одеській області (далі - Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Згідно з пп.5 п.4 Положення Управління Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у том у числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Повноваження, права та обов`язки державних інспекторів Держпраці та територіальних державних управлінь визначені, крім загальних законів, конвенціями Міжнародної організації праці (далі - МОП), ратифікованих Законами України «Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці №81 від 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» №1985-IV від 08.09.2004 року «Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці №129 від 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві» №1986- IV від 08.09.2004 року.

Зазначені конвенції мають пріоритетне значення, оскільки статтею 15 Закону України «Про міжнародні договори України» визначено, що чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права; згідно частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства; статтею 8-1 КЗпП України визначено, якщо міжнародним договором або міжнародною угодою, в яких бере участь Україна, встановлено інші правила, ніж ті, що їх містить законодавство України про працю, то застосовуються правила міжнародного договору або міжнародної угоди.

Відповідно до статті 16 Конвенції №81, інспекція на підприємствах проводиться так часто і так ретельно, як це потрібно для забезпечення ефективного застосування відповідних законодавчих положень.

Постановою Кабінету Міністрів України №823 від 21.08.2019 року «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №823).

Даний порядок визначав процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України №1985-IV від 08.09.2004 року, Конвенцією Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України №1986-IV від 08.09.2004 року та Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.2021 року по справі №640/17424/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 року, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №823 від 21.08.2019 року.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що на час виникнення спірних правовідносин, Порядок №823 був чинний та обов`язковий для застосування Головним управлінням Дежпраці в Одеській області, а тому положення цього порядку підлягають застосуванню судом для вирішення даного спору, як такі, що були чинними на момент його виникнення.

Відповідно до п.2 Порядку №823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Згідно із пп.3 п.5 Порядку №823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Пунктом 8 Порядку №823 передбачено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

За результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю (п.16 Порядку №823).

Відповідно до п.17 Порядку №823, акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.

Відповідно до п.18 Порядку №823 якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

У разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності (п.24 Порядку №823).

Відповідно до п.25 Порядку №823, заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 КЗпП України та частинами 2, 7 статті 53 Закону України «Про зайнятість населення», визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013 року (далі - Порядок №509).

Відповідно до пункту 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами 3 - 7 цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами 4 - 6 цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

Відповідно до п.3 Порядку №509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку. Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Згідно з абзацами 1, 2 пункту 4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах 3 - 7 пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка (абзац 3 п.4 Порядку №509).

За результатами апеляційного перегляду колегія суддів не виявила таких фактів порушення відповідачем процедури проведення позапланового заходу державного контролю додержання законодавства про працю формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , які б вказували на порушення та обмеження прав позивача у такому заході та надавали б суду підстави для висновку про незаконність винесених відповідачем рішень за результатами такого заходу державного контролю.

В апеляційній скарзі, як і в позовній заяві, позивач посилався на такі порушення процедури проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 :

- інспекційне відвідування розпочато без присутності позивача;

- перед початком здійснення інспекційного відвідування інспекторами не внесено запис до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) та не пред`явлено позивачу службові посвідчення та направлення;

- в ході інспекційного відвідування інспекторами не ставились питання офіційного працевлаштування.

Суд першої інстанції в ході судового розгляду дослідив наданий відповідачем відеозапис проведення інспекційного відвідування позивача, здійсненого перевіряючими на відеокамери, що знаходяться на балансі Головного управління Держпраці в Одеській області (а.с.142).

На підставі дослідження вказаного відеозапису суд першої інстанції відхилив наведені вище доводи посилання позивача про порушення процедури проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , зазначивши наступне:

- посадовими особами контролюючого органу зафіксовано на відеозаписі «куточок споживача ФОП ОСОБА_1 » та опитано осіб, які виконували трудові функції в цьому закладі, що спростовує твердження позивача про проведення інспекційного відвідування не за місцем здійснення позивачем господарської діяльності. Інших місць проведення перевірки наявними відеоматеріалами не зафіксовано, інформація щодо наявності інших ФОП на куточку споживача відсутня та опитувані особи зазначали, що працюють на ФОП ОСОБА_1 ;

- всупереч твердженням позивача встановлено, що перед початком інспекційного відвідування представниками Головного управління Держпраці в Одеській області було пред`явлено службові посвідчення та зазначено про початок здійснення заходу контролю, і сама позивач також була присутньою, що підтверджується наявним відеозаписом (запис №…_0006, 3 хвилина, запис № …_007,5 хв. 17 сек., тощо).

Колегія повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони підтверджуються наданим відповідачем відеозаписом проведення інспекційного відвідування позивача.

Також колегія суддів вважає обґрунтованим відхилення судом першої інстанції посилань позивача на те, що Головним управлінням Держпраці в Одеській області було грубо порушено процедуру проведення інспекційного відвідування у зв`язку з тим, що запис про його проведення не був внесений до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування спростовуються нормами чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, оскільки доказів безпосереднього надання (наявності) перевіряючим вищевказаного журналу позивачем під час судового розгляду справи не надано.

Як вже зазначено, відповідно до п.8 Порядку №823 запис про його проведення інспекційного відвідування вноситься інспекторами праці до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування перед підписанням акта інспекційного відвідування за наявності такого журналу.

Отже, обов`язок інспектора праці по внесенню вказаного запису до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування може бути виконаний лише за умови надання інспектору такого журналу об`єктом відвідування.

В ході апеляційного перегляду апелянтом також не надано доказів як надання позивачем вказаного журналу інспекторам праці при проведенні інспекційного відвідування, так і відмови інспекторів внести відповідний запис.

Крім того, колегія суддів зауважує, що наявність або відсутність такого запису жодним чином не впливає ні на зміст тих порушень, які зафіксовані в акті №ОД405/348/АВ від 20.07.2021 року, ні на обсяг прав позивача у процедурі інспекційного відвідування та винесення контролюючим органом рішень за наслідками такого відвідування.

Тобто, не кожне порушення процедури проведення заходу державного нагляду (контролю) може бути підставою для визнання протиправними тих рішень, які приймаються контролюючим органом за результатами такого заходу.

Що стосується правомірності спірної постанови ГУ Держпраці про накладення на позивача штрафу, то колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про її законність та обґрунтованість, виходячи з наступного.

Як вже зазначено вище, спірною постановою від 12.08.2021 року №ОД405/348/АВ/П/ТД-ФС на позивача накладений штраф у розмірі 720000,00 грн. за виявлення дванадцяти осіб, які виконували роботи в інтересах ФОП ОСОБА_1 без належного укладення трудових договорів.

Згідно абзацу 2 ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Застосований спірною поставною розмір штрафу в загальній сумі 720000,00 грн. відповідає розміру санкції, яка передбачена абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, за 12 виявлених осіб.

Як вже зазначено вище, позивач не спростовує висновки акту №ОД405/348/АВ від 20.07.2021 року про відсутність укладених трудових договорів з 12 особами, які зафіксовані у цьому акті, і які на час проведення інспекційного відвідування виконували трудові у належному позивачу закладі трудові функції продавця ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), офіціанта ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та пані ОСОБА_9 )), з розміщення шезлонгів ( ОСОБА_10 ), мангальщика ( ОСОБА_11 ), повара ( ОСОБА_12 ) портомийка ( ОСОБА_13 ), а заперечення позивача проти оскаржуваної постанови ґрунтуються виключно на порушеннях порядку проведення інспекційного відвідування.

Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у ФОП ОСОБА_1 наявні наступні працівники ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (а.с.104).

Факт виконання вказаними вище дванадцяти особами трудових функцій у належному позивачу закладі також підтверджується і наданим відповідачем відеозаписом проведення інспекційного відвідування.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи позивача про те, що більшість працівників ФОП ОСОБА_1 вказували, що перебувають на стажуванні, оскільки ні під час проведення інспекційного відвідування, ні в процесі розгляду справи про накладення штрафу та під час судового розгляду, позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження належного оформлення позивачем правовідносин, пов`язаних із проходженням стажування вказаними особами.

Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів погоджується з правильністю прийнятого судом першої інстанції рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 ..

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Ступакова І.Г. Шевчук О.А.