Справа № 260/6537/21
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/6537/21 пров. № А/857/4494/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Довгополова О.М., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Приступи Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області,

на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року про закриття провадження (суддя - Калинич Я.М., час ухвалення - 14:24 год., місце ухвалення - м.Ужгород, дата складання повного тексту - 15.12.2021),

в адміністративній справі №260/6537/21 за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області до ОСОБА_1 ,

про стягнення штрафу,

встановив:

У листопаді 2021 року позивач Головне управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача штраф у розмірі 5083,00 гривні до державного бюджету.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом.

08 грудня 2021 року відповідач звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України, оскільки спір у вказаній справі не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року клопотання відповідача про закриття провадження у справі - задоволено. Провадження у справі №260/6537/21 за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення штрафу - закрито.

З цією ухвалою суду не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо відсутності правових підстав для звернення до суду з позовом про стягнення штрафних санкцій за порушення законодавства про рекламу. Вважає апелянт, що спір у вказаній справі є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовує у цих правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції, що підтверджується висновками Великої Палати Верховного Суду, що відображені у постанові від 05.06.2019 року у справі №812/1234/18.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 13.12.2021р. про закриття провадження у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач із апеляційними доводами та вимогами не погодився, вважаючи їх необґрунтованими та незаконними, подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а ухвалу суду від 13.12.2021р. без змін.

У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили, хоча належним чином усі були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.

Від ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю його представника в іншому судовому процесі, а також введеним в Україні воєнним станом.

Колегією суддів вказане клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи відхилено, у зв`язку із його необгрунтованістю.

Так, апеляційним судом враховується, що відповідно до вимог статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тобто, публічно-правовий спір повинен бути вирішений судом, зокрема, своєчасно, з метою забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів особи, яка звернулася за судовим захистом.

Ефективність такого захисту визначається в кожному випадку індивідуально, з врахуванням характеру спірних правовідносин, предмету спору та конкретних обставин справи.

Водночас, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Розумний строк розгляду справи - це найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (ст.4 КАС України).

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що матеріли адміністративної справи містять необхідний обсяг наданих сторонами доказів, чітко відображають правові позиції учасників справи, їхні доводи і обґрунтування містяться у позовній заяві, в апеляційній скарзі на ухвалу суду від 13.12.2021 року, у відзиві відповідача на таку скаргу та у додаткових письмових поясненнях апелянта від 04.05.2022 року наданих до суду апеляційної інстанції, а тому є достатніми для вирішення справи по суті апеляційних вимог і прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Таким чином, неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, у відповідності до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Закарпатській області на підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 2 червня 2021 року №14 (а.с. 12), відповідно до якого на рекламній конструкції типу "білборд" на крузі біля залізничного вокзалу м. Ужгорода встановлено розповсюдження реклами з рекламним сюжетом "Авто із США Ото Мото otomoto_uz_usa; ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_1 " з використанням (імітацією) зображення державного символу Сполучених Штатів Америки, чим порушено вимоги ч.1 ст.8 Закону України "Про рекламу", прийнято Рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу від 01 липня 2021 року №12 відносно фізичної особи ОСОБА_1 (а.с. 22).

На підставі матеріалів справи та протоколу засідання від 30 липня 2021р. №9 (а.с. 28) згідно якого: рекламодавцем ОСОБА_1 недотримано встановлених законом вимог щодо змісту реклами при розміщенні на рекламній конструкції типу "білборд" на крузі біля залізничного вокзалу м. Ужгород реклами з рекламним сюжетом "Авто із США ОтоМото otomoto_uz_usa; ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_2) всупереч вимог ч.1 ст.8 Закону України "Про рекламу", при цьому вартість розповсюдженої реклами встановити неможливо, керуючись пунктом 1 частини 2, частиною 7 статті 27 Закону України "Про рекламу", Головним управлінням Держспоживслужби в Закарпатській області 30 липня 2021р. прийнято рішення №8 про накладення штрафу на рекламодавця ОСОБА_1 у розмірі 5083 гривні за недотримання встановлених вимог щодо змісту реклами (а.с. 29).

Вказане рішення отримано ОСОБА_1 особисто, про що свідчить його власноручний підпис на супровідному листі (а.с. 30).

У зв`язку із відсутністю станом на 10.11.2021 року інформації щодо добровільного виконання ОСОБА_1 рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 30.07.2021 №8, Головне управлінням Держспоживслужби в Закарпатській області звернулося до адміністративного суду із цим адміністративним позовом про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 5083 гривні в судовому порядку.

Закриваючи провадженні у справі, суд першої інстанції у спірній ухвалі від 13.12.2021 року дійшов висновку, що позивач не має законних підстав для звернення до суду з адміністративним позовом про стягнення штрафних санкцій, а тому згідно п.1 ч.1 ст.238 КАС України провадження у справі слід закрити.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до частини 4 статті 5 КАС України, суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Частиною 4 статті 46 КАС України визначено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Звертаючись до суду, позивач посилався на абзац 8 частини другої статті 22, абзац 4 пункту 1 частини другої, абзац 2 частини четвертої статті 27, частину другої статті 26, частини шосту, сьому статті 27 Закону України "Про рекламу" та пункт 20 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року №693.

Так, згідно із абзацами 1, 2 частини 1 статті 26 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 №270/96-ВР, контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Приписами частин 3 та 9 статті 27 Закону України «Про рекламу» унормовано, що з метою захисту інтересів суспільства, держави, споживачів реклами і учасників рекламного ринку державні органи, зазначені у статті 26 цього Закону, можуть звертатися до суду з позовами про заборону відповідної реклами та її публічне спростування. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, може вимагати від рекламодавців публікації відомостей, що уточнюють, доповнюють рекламу, та звертатися з позовом до суду щодо протиправних дій рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами.

Проте, права на звернення до суду з позовом про стягнення штрафів за порушення законодавства про рекламу центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів відповідно до вказаного Закону не має.

Відповідно до пункту 20 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року №693, сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Однак колегія суддів зазначає, що вказаний Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу є підзаконним нормативно-правовим актом і не є «законом» у розумінні статті 5, частини 4 статті 46 КАС України, який є підставою для звернення до суду.

Окрім того, вказаний порядок не містять вказівки на право позивача звертатись до суду з позовом про стягнення штрафів за порушення законодавства про рекламу.

За таких обставин суд апеляційної інстанції зазначає, що звернення суб`єкта владних повноважень до адміністративного суду з позовом є способом здійснення таким суб`єктом визначених законами повноважень, під час якого суд здійснює попередній судовий контроль, перевіряючи наявність законних підстав для втручання суб`єкта владних повноважень (позивача) у господарські відносини, а отже запобігаючи можливим порушенням прав, свобод або законних інтересів фізичних або юридичних осіб. Звернення суб`єкта владних повноважень до суду не є способом захисту його прав чи інтересів, оскільки адміністративне судочинство має інше завдання.

Отже, суд може відкрити провадження в адміністративній справі за позовом суб`єкта владних повноважень і вирішувати її по суті у разі встановлення судом відповідних правових підстав для звернення до суду, прямо визначених у Конституції або законах України.

Судовий розгляд у справі за позовом суб`єкта владних повноважень, який подано до суду за відсутності необхідних передумов, не може призвести до виконання завдання адміністративного судочинства - захисту прав фізичних та юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно, якщо суб`єкт владних повноважень звернувся до суду без передбачених законом підстав, і це з`ясовано судом на стадії відкриття провадження, то суд відмовляє у відкритті провадження, оскільки спір не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Якщо ці обставини були з`ясовані судом після відкриття провадження, суд закриває провадження у справі. Розгляд таких спорів перебуває поза межами не лише адміністративної юрисдикції адміністративних судів, а й не належить до юрисдикції жодного іншого суду.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка наведена у постанові від 23 вересня 2021 року у справі №816/259/18.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За наведеного колегія суддів приймає до уваги останню сформовану правову позицію Верховного Суду щодо розгляду спорів у подібних правовідносинах, та яку обґрунтовано врахував і суд першої інстанції, а саме правові висновки, висловлені Верховним Судом у постанові від 23 вересня 2021 року у справі №816/259/18.

З урахуванням вказаного, колегія суддів дійшла висновку, що Головне управління Держпродспоживслужби в Закарпатскій області не має правових підстав для звернення до суду з адміністративним позовом про стягнення штрафних санкцій.

Слід наголосити, що необхідно застосовувати норми частини 3 статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 №1023-ХІІ, яка встановлює, що у разі невиконання в добровільному порядку суб`єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, визначених у статті 26 цього Закону рішень (постанов) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та його посадових осіб про накладення стягнення примусове виконання таких рішень (постанов) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Одночасно, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в п.24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п.1 ст.6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене вище, судом першої інстанції при прийнятті оскарженої ухвали від 13.12.2021 року про закриття провадження у справі не було допущено порушення норм процесуального права.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскаржена ухвала суду від 13.12.2021 року про закриття провадження в адміністративній справі винесена за результатами повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року про закриття провадження в адміністративній справі №260/6537/21 за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення штрафу - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді О. М. Довгополов
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 10.05.2022 року