Справа № 120/10619/21-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2022-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 травня 2022 р. Справа №120/10619/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із вимогами визнати протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії за віком та зобов`язати призначити пенсію за віком.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №65 від 03 серпня 2021 року йому відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Вказаним рішенням до страхового стажу позивача не зараховано періоди його роботи з 01 квітня 1981 року по 19 вересня 1983 року, оскільки в трудовій книжці текст, що містить печатка підприємства, не читається, з 27 березня 1983 року по 08 грудня 1984 року у зв`язку з виправленням у місяці звільнення, з 20 травня 1985 року по 31 березня 1997 року з підстав виправлення в даті наказу про прийняття на роботу.

Крім того, до страхового стажу позивача не зараховано період проходження ним військової служби з 31 жовтня 1978 року по 06 лютого 1981 року, оскільки у трудовій книжці (запис №4) відсутня дата видачі військового квитка.

На думку позивача, рішення пенсійного органу про відмову у призначенні йому пенсії за віком є протиправним, оскільки саме роботодавець вносить записи до трудової книжки, а тому вина позивача у тому, що така містить деякі виправлення та неточності, відсутня.

Ухвалою від 14 вересня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

20 жовтня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог. Такий, окрім іншого, обґрунтований тим, що пенсійний вік, визначений пунктом 1 статті 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", становить 60 років. Необхідний страховий стаж, визначений підпунктом 2 пункту 1 статті 26 цього Закону, становить 27 років. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 03 серпня 2021 року прийнято рішення №65, яким йому відмолено в призначенні пенсії. Рішення обгрунтовано тим, що до страхового стажу заявника не зараховано періоди з 01 квітня 1981 року по 19 вересня 1983 року, оскільки в трудовій книжці текст, що містить печатка підприємства, не читається, з 27 березня 1983 року по 08 грудня 1984 року у зв`язку з виправленням у місяці звільнення, а з 20 травня 1985 року по 31 березня 1997 року з підстав виправлення в даті наказу про прийняття на роботу. Крім того, до страхового стажу позивача не зараховано період проходження військової служби з 31 жовтня 1978 року по 06 лютого 1981 року, оскільки у трудовій книжці (запис №4) відсутня дата видачі військового квитка. При цьому, відповідно до приписів Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637, основним документом який підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а в разі відсутності відомостей в трудовій книжці приймаються довідки. Відповідно до пункту 26 згаданого вище Порядку, якщо ім`я, по-батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено в судовому порядку. Відтак, враховуючи відсутність у позивача необхідного страхового стажу, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області обґрунтовано відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком.

Ухвалою суду від 13 квітня 2022 року до участі у справі як співвідповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та встановлено цьому відповідачу 15-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на адресу суду в строки, визначені ухвалою від 13 квітня 2022 року, не надійшов.

Водночас, копія ухвали про залучення співвідповідача від 13 квітня 2022 року отримана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 21 квітня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3 частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на викладене днем вручення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області копії ухвали від 13 квітня 2021 року слід вважати 21 квітня 2022 року.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

27 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №65 від 03 серпня 2021 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки згідно із поданими ним документами його страховий стаж складає менше 27 років, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Так, до страхового стажу заявника не зараховано періоди трудової діяльності з 01 квітня 1981 року по 19 вересня 1983 року, оскільки в трудовій книжці текст, що містить печатка підприємства, не читається, з 27 березня 1983 року по 08 грудня 1984 року у зв`язку із виправленням у місяці звільнення та з 20 травня 1985 року по 31 березня 1997 року з підстав виправлення в даті наказу про прийняття на роботу.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 17 серпня 2021 року вих. №0200-0214-8/50285 позивача повідомлено про прийняте рішення. Окрім того, у листі йдеться про те, що до страхового стажу позивача не зараховано період проходження ним військової служби з 31 жовтня 1978 року по 06 лютого 1981 року, оскільки у трудовій книжці (запис №4) відсутня дата видачі військового квитка.

Надаючи правову оцінку рішенню, що оскаржується, суд зважає на таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1 статті 24 Закону №1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону №1058-IV).

Статтею 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Отже, страховий стаж, набутий до впровадження системи персоніфікованого обліку, обчислюється на підставі документів згідно із законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні за змістом норми містить і Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

В ході судового розгляду встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №65 від 03 серпня 2021 року відмовлено позивачеві в призначенні пенсії у зв`язку незарахуванням до страхового стажу наступні періоди його трудової діяльності: з 01 квітня 1981 року по 19 вересня 1983 року, оскільки в трудовій книжці текст, що містить печатка підприємства, не читається, з 27 березня 1983 року по 08 грудня 1984 року у зв`язку з виправленням у місяці звільнення, з 20 травня 1985 року по 31 березня 1997 року з підстав виправлення в даті наказу про прийняття на роботу.

Визначаючись з приводу обґрунтованості таких доводів пенсійного органу, суд враховує наступне.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року №58 (далі - Інструкція №58).

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктом 2.6 Інструкції у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 4.1 Інструкції №58).

Аналіз наведених положень дає підстави дійти обґрунтованого висновку, що законодавцем обов`язок ведення трудових книжок покладено на роботодавців, тому неналежне ведення таких не може позбавити працівника права на соціальний захист, зокрема й на отримання пенсійних виплат.

Більше того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №301 від 27 квітня 1993 року "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Таким чином, доводи відповідача щодо незарахування до страхового стажу позивача спірних періодів роботи, що зазначені у рішенні пенсійного органу від 03 серпня 2021 року, з підстав наявності в трудовій книжці деяких недоліків (виправлень) є безпідставними.

Водночас, слід врахувати, що трудова книжка серії НОМЕР_1 містить всі необхідні записи про роботу ОСОБА_1 у спірні періоди, а тому такі записи є належними доказами підтвердження страхового стажу позивача.

Також суд звертає увагу на тому, що підставою для призначення пенсії, окрім іншого, є й наявність відповідного страхового стажу, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №65 від 03 серпня 2021 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Окрім того, слід врахувати й те, що листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 17 серпня 2021 року вих. №0200-0214-8/50285 позивача повідомлено про те, що до його страхового стажу не зараховано період проходження ним військової служби з огляду на те, що у трудовій книжці не вказано дату видачі військового квитка.

Проте, у позовній заяві не йдеться про необхідність надання правової оцінки таким аргументам пенсійного органу.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Наведені положення кореспондуються із приписами частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 10 частини 1 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відтак, процесуальним законом передбачено способи захисту порушених прав, свобод та інтересів особи, що звернулася до суду за захистом таких, серед яких визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На думку суду, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача слід вийти за межі позовних вимог та, окрім скасування рішення пенсійного органу, визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду проходження ним військової служби з 31 жовтня 1978 року по 06 лютого 1981 року, адже у записі №4 трудової книжки серії НОМЕР_1 чітко визначений період проходження ОСОБА_1 військової служби.

Більше того, пенсійним органом не заперечується факт проходження позивачем військової служби у вказаний період.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачами безпідставно не зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 01 квітня 1981 року по 19 вересня 1983 року, з 27 березня 1983 року по 08 грудня 1984 року, з 20 травня 1985 року по 31 березня 1997 року, а також період проходження військової служби з 31 жовтня 1978 року по 06 лютого 1981 року.

З огляду на те, що суд дійшов висновку щодо протиправності рішення відповідача від 03 серпня 2021 року №65 про відмову в призначенні пенсії за віком, а також щодо протиправності дій у незарахуванні до страхового стажу позивача періоду проходження військової служби, тому задоволенню підлягає і похідна від основної вимоги позовна вимога щодо зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, слід врахувати, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач досягнув пенсійного віку 03 вересня 2020 року, а із заявою про призначення пенсії за віком звернувся до пенсійного фонду 27 липня 2021 року, тобто поза строком, що визначений пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV, тому відповідача слід зобов`язати призначити позивачеві пенсію з дня звернення за пенсією, тобто з 27 липня 2021 року.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані представником позивача, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, що понесені позивачем, суд зважає на те, що ним при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 908 гривень, що підтверджується квитанцією №52542 від 09 вересня 2021 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача слід пропорційно стягнути сплачений ним при поданні позовної заяви до суду судовий збір у розмірі по 454 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 134, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №65 від 03 серпня 2021 року про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо незарахування до страхового стажу період проходження ОСОБА_1 військової служби з 31 жовтня 1978 року по 06 лютого 1981 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити з 27 липня 2021 року ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 )

Відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21910427)

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: 21028, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13322403)

Рішення суду в повному обсязі складено 06.05.2022

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович