Справа № 301/3810/21
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 301/3810/21 пров. № А/857/6267/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

за участю секретаря судових засідань Михальської М.Р.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Закарпатській області на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 18 січня 2022 року (головуючий суддя: Гичка О.Б., місце ухвалення м. Іршава) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 , 21.12.2021 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову від 12.12.2021 серія БАА № 941143 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі і закриття справи про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Обґрунтовує позов тим, що не погоджується з діями відповідача та прийнятим рішенням про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки Правил дорожнього руху не порушував, його вина у вчиненні правопорушень не підтверджена будь-якими доказами. З вказаних підстав вважає винесену постанову такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, а тому просить її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 18 січня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Національної поліції в Закарпатській області та оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що зазначене рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що матеріалами справи підтверджено порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема, відповідачем подано відзив на позовну заяву до якого долучалося копії фото та відео-фіксації події з місця вчинення адміністративного правопорушення, однак судом першої інстанції не було їх взято до уваги.

Позивачем, 10.05.2022 подано відзив на апеляційну, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови поліцейського СРПП відділення № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Дудла О.І. серії БАА № 941143 від 12.12.2021, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 850 грн.

Згідно цієї постанови, позивач 12.12.2021 о 18 годині 30 хвилин в м. Іршава по вулиці Шкільна, керував транспортним засобом ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому не освітлювався задній номерний знак в темну пору доби та не розглядався з відстані 20-ти метрів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. «в» п. 2.9 розділу 2. ОБОВ`ЯЗКИ І ПРАВА ВОДІЇВ МЕХАНІЧНИХ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України), водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий;

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що саме на суб`єкта владних повноважень, у розглядуваній справі - Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, покладено обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Однак, під час розгляду справи в суді першої інстанції був відсутній будь-який доказ, як-то відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора поліції тощо, який би підтвердив саме факт порушення позивачем ПДР України, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

У своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що матеріалами справи підтверджено порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема, подано відзив на позовну заяву до якого долучалося копії відео-фіксації події з місця вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що відеоматеріали з нагрудного відео-реєстратора працівника поліції, які додані до матеріалів справи, після прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 24.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 05.01.2022 (а. с. 16-17).

Відповідно до цієї ухвали Головному управлінню Національної поліції в Закарпатській області, згідно до ч. 2 ст. 77 КАС України роз`яснено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а також запропоновано, з урахуванням особливостей розгляду справ цієї категорії, надати в п`ятиденний строк, з дня вручення ухвали, відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і пояснення свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Вказану ухвалу отримано відповідачем 04.01.2022 (а. с. 27).

В судовому засіданні 05.01.2022, яке проводилося без технічної фіксації у відповідності до ст. 229 КАС України, розгляд справи відкладено на 18.01.2022 о 13 год, що підтверджується протоколом судового засідання (а. с. 22).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідача належним чином повідомлено про призначене судове засідання на 18.01.2022, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а. с. 26).

Разом з тим, відповідачем всупереч вимогам ухвали Іршавського районного суду Закарпатської області від 24.12.2021, подано відзив на позовну заяву з додатками - 18.01.2022 о 14:10 год (вх. № 524, а. с. 36-43).

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач скористався наданим правом на надання відзиву на позовну заяву та доказів по справі, з порушенням вимог процесуального законодавства.

Крім цього, до суду апеляційної інстанції відповідачем не надано доказів щодо неможливості подання до суду першої інстанції відео-фіксації порушення ПДР України з боку позивача, з причин, що об`єктивно не залежали від Головного управління Національної поліції у Закарпатській області.

Таким чином, відеоматеріали з нагрудного відео-реєстратора працівника поліції, які додані до матеріалів справи, після прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції, суд апеляційної інстанції до уваги не бере.

Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне окремо зауважити, що з вказаного відео вбачається освітлення заднього номерного знаку транспортного засобу ВАЗ 2101, яким керував позивач, яке забезпечує видимість цього номерного знаку.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що аналіз фактичних обставин справи, установлених під час розгляду справи, у їх взаємному зв`язку та сукупності, та мотивів, покладених в основу оскаржуваного судового рішень, дає підстави для висновку про недоведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Національної поліції у Закарпатській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано рішення суду першої інстанції, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 271, 272, 286, 308, 315, 316, 321, 322, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 18 січня 2022 року у справі № 301/3810/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 12.05.2022.