Справа № 539/5334/21
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 11 травня 2022 року м. ПолтаваСправа № 539/5334/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника Головного Управління Національної поліції в Полтавській області, Головного Управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області, начальника Лубенського районного Відділу Поліції ГУНП в Полтавській області, в якій просив:

визнати протиправним бездіяльність начальника Головного Управління Національної поліції України у Полтавській області щодо продовження терміну дії дозволу № 7698, виданого 19 жовтня 2004 року, на право носіння та зберігання пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії марка зброї РКС-5 "РИНГ" серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;

зобов`язати начальника Головного Управління Національної поліції України у Полтавській області продовжити термін дії дозволу № 7698, виданого 19 жовтня 2004 року, на право носіння та зберігання пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії марка зброї РКС-5 "РИНГ" серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;

повернути позивачу вилучений згідно з квитанцією № 000052 від 09 серпня 2021 року пристрій вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями, марка зброї РКС-5 "РИНГ" серія НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що у 2004 році йому видано дозвіл на право носіння та зберігання пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. Після закінчення строку дії зазначеного дозволу позивач звернувся до начальника Головного Управління Національної поліції України у Полтавській області з вимогою про продовження строку його дії, однак останній фактично залишив звернення ОСОБА_1 без задоволення чим на переконання позивача допустив протиправну бездіяльність, а також порушив права та законні інтереси ініціатора звернення.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2022 року справу передано до Полтавського окружного адміністративного суду.

Справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 07 лютого 2022 року, що підтверджується даними реєстрації штампу вхідної кореспонденції.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року позовну заяву залишено без руху через невідповідність останньої вимогам статей 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 травня 2022 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Головне управління Національної поліції в Полтавській області.

04 травня 2022 року до суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Полтавській області, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що після виходу на пенсію позивач втратив статус військовослужбовця, який зумовлював видачу позивачу спірного дозволу. Відтак, під час звернення ОСОБА_1 із заявою про продовження терміну дії дозволу № 7698, виданого 19 жовтня 2004 року, на право носіння та зберігання пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, ініціатор звернення не надав документів на підтвердження наявності статусу, який передбачає наявність права носіння та зберігання пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Другий відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

19 жовтня 2004 року ОСОБА_1 як кадровому офіцеру видано дозвіл на зброю від № 7698.

У 2007 році позивач звільнений з військової служби та з цього часу перебуває на пенсії за вислугою років (згідно з копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 ).

До ГУНП в Полтавській області надійшла заява позивача від 29 листопада 2021 року про продовження терміну дії дозволу на зброю.

За результатами розгляду вищевказаного звернення відповідач листом від 21 грудня 2021 року № Г-232 повідомив позивача про відмову у продовженні терміну дії дозволу № 7698 у зв`язку з тим, що право придбання, зберігання, обліку, використання та застосування пристроїв мають виключно військовослужбовці, крім тих, які проходять строкову військову службу.

Позивач відмову в продовженні дозволу на право носіння та зберігання пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії не визнав, а тому звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, пов`язані з отримання дозволу на носіння та зберігання пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, врегульовані, зокрема, Положенням про дозвільну систему від 12.10.1992 року № 576 (далі - Положення № 576), Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року (далі - Інструкція № 622).

Аналіз вимог Положення № 576 та Інструкції № 622 дає підстави для висновку, що обіг вогнепальної зброї, припасів до неї, холодної зброї, а також пристроїв для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), є обмеженим. Право на виготовлення, придбання, зберігання, носіння указаних предметів реалізується особами за умови отримання дозволу, строк дії якого становить три роки.

Порядок придбання, зберігання, обліку, використання та застосування пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої*), та зазначених патронів працівниками суду, правоохоронних органів та їх близькими родичами (стаття 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів"), а також особами, які беруть участь у кримінальному судочинстві (стаття 2 Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві"), народними депутатами України (стаття 1 Закону України "Про статус народного депутата України"), членами громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону (стаття 12 Закону України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону"), військовослужбовцями, крім тих, які проходять строкову військову службу (далі - військовослужбовці) (стаття 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), державними службовцями (стаття 1 Закону України "Про державну службу") та журналістами (стаття 12 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів") (далі - працівники, їх близькі родичі, особи, які беруть участь у кримінальному судочинстві, народні депутати України, члени громадських формувань, військовослужбовці, державні службовці та журналісти) регулюються Тимчасовою інструкцією про порядок придбання, зберігання, обліку, використання та застосування пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів працівниками суду, правоохоронних органів та їх близькими родичами, а також особами, які беруть участь у кримінальному судочинстві, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.06.2000 № 379 дек (далі - Тимчасова інструкція).

Пунктом 1.2 Тимчасової інструкції визначено, що правовою основою використання та застосування пристроїв працівниками, їх близькими родичами, особами, які беруть участь у кримінальному судочинстві, народними депутатами України, членами громадських формувань, військовослужбовцями, державними службовцями та журналістами для захисту власної безпеки, безпеки близьких родичів, свого житла і майна є підпункт "а" частини першої статті 3 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів", підпункт "б" пункту 1 статті 7 та стаття 9 Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві", стаття 28 Закону України "Про статус народного депутата України", стаття 14 Закону України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону", стаття 1 Закону України "Про загальний військовий обов`язок", стаття 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", статті 1 та 9 Закону України "Про міліцію", статті 11 Закону України "Про державну службу", стаття 17 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Правила застосування спеціальних засобів при охороні громадського порядку в Українській РСР, які затверджено постановою Ради Міністрів УРСР від 27 лютого 1991 року № 49, ця Інструкція, а також інші нормативно-правові акти.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач реалізував право на отримання дозволу на право носіння та зберігання пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії як військовослужбовець.

У розумінні частини першої статті 5 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцями є громадяни України, які проходять службу на території України, беруть участь у всеукраїнському і місцевих референдумах, обирають і можуть бути обраними до відповідних місцевих рад та інших виборних державних органів згідно з Конституцією України. На них поширюються положення Закону України "Про вибори Президента Української РСР".

Частиною третьою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Відтак, статусом військовослужбовців наділені особи, які проходять військову службу.

Судом встановлено та не спростовано позивачем, що гр. ОСОБА_1 втратив статус військовослужбовця у 2007 році у зв`язку з виходом на пенсію, а відтак станом на дату звернення з вимогою про продовження строку дії спірного дозволу (29.11.2021) позивач не мав достатніх правових підстав для носіння та зберігання пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Аналіз положень пунктів 5.1, 12.5 Інструкції № 622 дає підстави для висновку, що право особи на зберігання і носіння пристроїв законодавством ставиться в залежність від наявності у неї певного статусу, з яким закон прямо пов`язує можливість (право) зберігання і носіння пристроїв чи вогнепальної зброї. Втрата особою статусу, що давав їй право на зберігання і носіння зброї, або позбавлення осіб, наділених таким статусом, права на зберігання і носіння пристроїв, є підставою для анулювання дозволу.

З огляду на викладене, суд не погоджується з доводами позивача про те, що йому відмовлено у продовженні строку дії дозволу на право носіння та зберігання пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії за відсутності достатніх на те правових підстав. Оскільки відповідачем надано достатні, достовірні та допустимі докази з урахуванням яких, суд дійшов до висновку, що орган ГУНП під час розгляду звернення позивача від 29 листопада 2021 року діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені чинним законодавством, що свідчить про обґрунтованість та правомірність дій відповідача.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи та оцінивши пояснення та доводи сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

. Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Начальника Головного Управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ), Головного Управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Чеснокова