Справа № 280/947/22
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 травня 2022 року Справа № 280/947/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Артоуз О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, адреса електронної пошти: , ) в особі Придніпровського Міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (49000 м. Дніпро, вул. Воскресенська, 24, 2й поверх, електронна пошта: ) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського Міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу від 14.12.2021 № 308382 у сумі 17000 грн.

Крім того, просить: стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135; ) судовий збір, розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що оскаржувана постанова відповідача про порушення абзацу 3 пункту 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» щодо порушення позивачем встановлених законодавством правил перевезення вантажу, яка була прийнята на підставі акту від 11.11.2021 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом не відповідає дійсності встановлення автомобільного перевізника. Зі змісту акту неможливо встановити перевізника, а лише власника. Також, позивач зазначає про незаконність перевірки, оскільки видача направлення на перевірку було здійснено пізніше, аніж проведено саму перевірку, а також вказує на те, що його не було запрошено на розгляд справи при винесенні постанови, яка оскаржується. Крім того, при винесенні постанови відповідачем не враховано товарно-транспортну накладну від 11.11.2021 № 1451, відповідно до якої, автомобільним перевізником вказано СКР Атаман 1.

Ухвалою судді від 24.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін. Відповідачу запропоновано протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив та документи на його обґрунтування.

Відповідач відзив на позов не надав, про причини ненадання відзиву суд не повідомив. Ухвалу суду разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами відповідач отримав, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України та ч.2 ст.175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстровано в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 01.07.2010, за № 0058954.

Основним видом діяльності позивача є КВЕД 49.41 вантажний автомобільний транспорт.

11.11.2021 головним спеціалістом ВДК Абраменко В.О. о 15 год. 50 хв. на 202 кілометрі автодороги М-18 на підставі направлення від 12.11.2021 № 014940 проведено перевірку автомобіля ДАФ, номерний знак НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 , що належить ФОП ОСОБА_1 .. Перевіркою встановлено порушення, перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів вистанчених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутня особиста карта водія.

14.12.2021 заступником начальника Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки А. Романенко розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт складено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 308382, відповідно до якої до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн. за допущення порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачено абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Вважаючи вищезазначену постанову відповідача протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду про її скасування.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про дорожній рух", Законом України "Про автомобільні дороги", Законом України "Про автомобільний транспорт", Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, у редакції, яка була чинна на момент здійснення перевірки.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Частинами першою та другою статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством..

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567, у редакції, що діяла на момент проведення перевірки (далі по тексту - Порядок №1567).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 1567, державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

У відповідності до пункту 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону №2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Згідно з пунктом 19 Порядку № 1567, рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 1, підпунктами 2, 15, 27 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103 (далі - Положення), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному міському електричному, залізничному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 8 Положення).

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави вважати, що відповідачу надано право здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

При цьому, за приписами пункту 13 Порядку № 1567 графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Згідно із пунктами 14, 16 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідачем направлення на рейдову перевірку № 014940 від 12.11.2021, для проведення рейдової перевірки транспортних засобів на 202 кілометрі автодороги М-18 не надано.

У акті від 11.11.2021 № 308546 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у пункті направлення на перевірку вказано «від 12.11.2021 № 014940», таким чином направлення на перевірку отримано вже після фактичного проведення перевірки 11.11.2021, тобто на момент перевірки відсутні підстави для її проведення, що є порушенням Порядку № 1567.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (пункту 27 Порядку № 1567).

Аналіз вказаних вище правових норм дає підстави для висновку, що на орган державного контролю покладено обов`язок повідомити уповноважену особу суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення законодавства одним із способів: під розписку або рекомендованим листом із повідомленням. Справа розглядається за участю уповноваженої особи суб`єкта господарювання, за виключенням випадку, коли уповноважена особа, яка належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи, не з`явилася.

При цьому, за приписами Порядку № 1567 встановлено обов`язок саме щодо повідомлення особи, стосовно якої розглядається справа.

Крім того, у позовній заяві, Позивач зазначає, що не отримав повідомлення позивача або уповноваженої ним особи про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що свідчить про те, що відповідач не виконав обов`язку щодо належного та своєчасного інформування позивача про час та місце розгляду справи, чим позбавив останнього права на участь у розгляді справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбаченого пунктом 26 Порядку № 1567, що також є порушенням порядку розгляду даної категорії справ.

Враховуючи вказане, а також відсутність іншого доказу, суд приходить до висновку про порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень, що саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 813/1790/18 (адміністративне провадження № К/9901/18215/19).

Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 48 вказаного Закону, визначено перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Відповідно до вказаної статті автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Судом встановлено, що позивачем не вчинялось порушення транспортного законодавства, яке зазначено в акті від 11.11.2021 № 308546 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та як наслідок у постанові від 14.12.2021 № 308382 про застосування адміністративно-господарського штрафу, оскільки позивач перевізником не був.

Відповідно до ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.

Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Тобто обов`язковому нотаріальному посвідченню підлягають договори найму транспортного засобу де одна з сторін є фізичною особою.

Між власником транспортного засобу ОСОБА_1 та ТОВ «СКР АТАМАН-1» 30.03.2021 було укладено договір найму (оренди) автомобіля, який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 758. Згідно вказаного договору було передано в оренду транспортний засіб марки ДАФ реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відповідно до п. 1.2 Договору строк оренди договору по 30 березня 2026 року.

Відповідно до п. 1.3. договору предмет оренди вважається переданим в оренду та повернутий з оренди з моменту оформлення відповідного акту прийому-передачі.

Згідно з актом передачі автомобілів в оренду до договору найму (оренди) автомобіля від 30.03.21, серед було передано в оренду транспортний засіб реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У товарно-транспортній накладній від 11.11.2021 № 1451 вказано автомобільного перевізника ТОВ «СКР Атаман-1».

Згідно п. 2.1. Договору орендна плата за кожний транспортний засіб складає 500 гривень на місяць.

Відповідно до видаткового касового ордеру від 30.11.2021 ТОВ «СКР Атаман-1» видало ОСОБА_1 грошові кошти на підставі договору оренди.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем не вчинялось порушення транспортного законодавства, яке зазначено в акті від 11.11.2021 № 308546 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та як наслідок у постанові від 14.12.2021 № 308382 про застосування адміністративно-господарського штрафу, оскільки перевізником було ТОВ «СКР АТАМАН-1».

Отже, враховуючи викладене у сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови від 14.12.2021 № 308382 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір як за вимогу майнового характеру у розмірі 992,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Відповідно до пункту 16 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року, Укртрансбезпека є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області, проте територіальні органи створено без статусу юридичної особи.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн., тобто у розмірі судового збору, що передбачений Законом України «Про судовий збір».

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79,139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, адреса електронної пошти: , ) в особі Придніпровського Міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (49000 м. Дніпро, вул. Воскресенська, 24, 2й поверх, електронна пошта: ) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 308382 від 14.12.2021.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення у повному обсязі складено та підписано 12 травня 2022 року

Суддя О.О. Артоуз