Справа № 140/2583/22
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2022-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року ЛуцькСправа № 140/2583/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Ковельського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) в інтересах ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , неповнолітній) звернувся в суд з позовом до Ковельського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (далі - Ковельського відділу УДМС України у Волинській області, відповідач) про визнання відмови протиправною в оформленні та видачі паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ; зобов`язання відповідача оформити та видати паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, з проставленою відміткою місця проживання без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки персональних даних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є батьком та законним представником неповнолітнього ОСОБА_2 . Вказує, що при досягненні дитиною ОСОБА_2 14-річного віку мати дитини - ОСОБА_3 , яка не проживає з ними, без його відома та згоди дитини оформила у відповідача пластикову картку типу ID-1. Однак зазначає, що неповнолітній відмовився від даної пластикової картки і взагалі її не отримував і нею не користувався, а посадові особи відповідача на їхнє звернення анулювати документ зволікали з вирішенням питання. В подальшому, при досягненні дитиною віку 16-річного віку у січні 2022 позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки його неповнолітній дитині ОСОБА_2 . Проте 12.02.2022 отримав письмову відповідь відповідача, в якій зазначено, що на сьогодні відсутнє відповідне рішення суду про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994року (у формі книжечки). Вважає, що не оформлення паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки через релігійні переконання обмежує права його дитини, дану справу необхідно визнати типовою та врахувати правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 за результатами розгляду зразкової справи № 806/3265/17.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнав. В обґрунтування цієї позиції зазначив, що частиною четвертою статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» передбачено виготовлення паспорта громадянина України тільки у формі картки, що містить безконтактний електронний носій, всім визначеним законодавством категоріям громадян, починаючи з чотирнадцятирічного віку.

Позивач звернувся до Ковельського відділу УДМС у Волинській області із письмовою заявою щодо оформлення нового паспорту виключно у формі паспортної книжечки, та не має наміру оформляти паспорт у формі пластикової картки типу ID-картки, не дає згоду на оформлення картки, що містить безконтактний електронний носій. Однак жодні правові підстави для оформлення паспорта у формі книжечки відсутні, адже прийом заяв на видачу паспорта зразка 1994 року згідно з вимогами чинного законодавства припинено. Заявник для оформлення паспорта не подав усіх необхідних документів, не заповнив заяву встановленого зразка та звернувся за оформленням документа, видача якого припинена. Крім того, усі бланки паспортів у вигляді книжечки були передані до Управління ДМС у Волинській області для знищення.

Також представник відповідача вказав, що 11.02.2020 за своїм добровільним волевиявленням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Ковельського МР ВДРАЦС Західного міжрегіонального управління МЮ для оформлення паспорта громадянина України у формі пластикової картки типу ID- картки. Позивачем було подано заяву-анкету для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру від 11.02.2020 №4499910, яка є одночасно згодою на обробку персональних даних засобами Єдиного державного демографічного реєстру України. Згоду на обробку персональних даних позивач посвідчив власним підписом. Вважає, що у такий спосіб позивач свій альтернативний вибір уже зробив, оформивши паспорт громадянина України, надавши при цьому згоду на обробку персональних даних засобами ЄДДР, і УНЗР у Реєстрі відносно позивача вже сформовано номер, який не змінюється при наступних операціях у Реєстрі, а тому його побоювання, що внесення персональних даних при оформленні паспорта громадянина України у вигляді ID-картки спричинить шкоду його приватному життю є необгрунтованими та очевидно надуманими.

Крім того зазначив, що дана справа не відповідає ознакам типової справи, наведеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17.

З урахуванням наведеного, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив законний представник підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є законним представником (батьком) неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20.01.2006 року.

На звернення неповнолітнього ОСОБА_2 щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, Ковельський відділ УДМС України у Волинській області листом від 12.02.2022 №0717-108/0717.1-22 повідомив, що 11.02.2020 за своїм добровільним волевиявленням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ЦНАП ВК Ковельської міської ради для оформлення паспорта громадянина України у формі картки. Заявником було подано заяву-анкету для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру від 11.02.2020 №4499910, які є одночасно згодою на обробку персональних даних засобами Єдиного державного демографічного реєстру України. Згоду на обробку персональних даних заявник посвідчив власним підписом. При цьому паспорт громадянина України у формі картки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зберігається в Ковельському відділі УДМС України у Волинській області та очікує видачі, про що було направлено повідомлення №0717-884/0717.1-20 від 09.10.2020. На підставі доручення ДМС України №Д/19/1-21 на період дії карантину припинено знищення паспортів, які не були отримані заявниками. Оформивши паспорт громадянина України, надавши при цьому згоду на обробку персональних даних засобами ЄДДР, і УНЗР у Реєстрі відносно заявника вже сформовано номер, який не змінюється при наступних операціях у Реєстрі. Одночасно повідомлено, що Управління ДМС України у Волинській області не є розпорядником Єдиного державного демографічного реєстру України, а тому не може здійснювати вилучення інформації з нього. Посилаючись на Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 року №456, повідомлено, що за відсутності відповідного рішення суду у Ковельського відділу УДМС України у Волинській області відсутні правові підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 5 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року № 2235-III документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України та Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон (далі - Положення № 2503-XII).

Згідно з пунктами 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення № 2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80 х 60 мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки, визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспортів виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, з високоякісного паперу з використанням спеціального захисту.

Таким чином, Положенням № 2503-XII, передбачено дві форми паспорта громадянина України, а саме у формі книжечки та у формі картки.

Закон України від 20.11.2012 №5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон №5492-VI, зі змінами) визначає правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону №5492-VI Єдиний державний демографічний реєстр (Реєстр) - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Реєстр та майнові права інтелектуальної власності на створені на замовлення уповноважених суб`єктів для функціонування Реєстру об`єкти інтелектуальної власності належать державі. Відчуження, передача чи інше використання, ніж визначено цим Законом, Реєстру, його структурних складових та майнових прав інтелектуальної власності забороняються.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Частинами другою, третьою статті 4 Закону №5492-VI встановлено, що визначені цим Законом уповноважені суб`єкти для обліку даних ведуть відомчі інформаційні системи. Порядок ведення Реєстру та взаємодії між уповноваженими суб`єктами встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №5492-VI внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних».

У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

Згідно з підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону №5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, серед них - паспорт громадянина України.

Як передбачено частиною третьою статті 13 Закону №5492-VI, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, картка мігранта містять безконтактний електронний носій.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 14 Закону №5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

За приписами частин першої - четвертої статті 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Відповідно до частини сьомої статті 16 Закону № 5492-VI уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа виключно у разі, якщо: 1) за видачею документа звернувся заявник, який не досяг шістнадцятирічного віку, або представник особи, який не має документально підтверджених повноважень на отримання документа; 2) заявник вже отримав документ такого типу, який є дійсним на день звернення (крім випадків, зазначених у частині сьомій цієї статті); 3) заявник не подав усіх визначених законодавством документів, необхідних для оформлення і видачі документа; 4) дані, отримані з бази даних розпорядника Реєстру, не підтверджують інформацію, надану заявником. У рішенні про відмову у видачі документа, яке доводиться до відома заявника у порядку і строки, встановлені законодавством, мають зазначатися підстави для відмови. Особа має право звернутися до уповноваженого суб`єкта з повторною заявою у разі зміни або усунення обставин, через які їй було відмовлено у видачі документа. Рішення про відмову у видачі документа може бути оскаржено особою в адміністративному порядку або до суду.

Отже, зі змісту вищенаведеної норми вбачається, що законодавець передбачив вичерпний перелік підстав для відмови заявникові у видачі документа. Водночас, Закон № 5492-VI не містить визначення поняття «документ». Статтею 21 Закону № 5492-VI передбачено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Відтак, відповідач у листі на звернення неповнолітнього зобов`язаний вказати одну з вище перерахованих підстав для відмови в оформленні паспорта неповнолітньому ОСОБА_2 у формі книжечки, оскільки паспорт громадянина України в розумінні статті 21 Закону № 5492-VI є документом.

Відповідно до частини другої статті 15 та абзацу другого частини другої статті 21 Закону №5492-VI Кабінет Міністрів України постановою від 25.03.2015 року №302 (далі - Постанова №302) затвердив зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.

Згідно з пунктами 1 - 4 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою №302, передбачено, що паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт. Паспорт оформляється особам, які не досягли 18-річного віку, на чотири роки, а особам, які досягли 18-річного віку, - на кожні 10 років.

Відповідно до пункту 7 Порядку №302 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються: 1) особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто; 2) особі, яка досягла 14-річного віку та яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники); 3) особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або яка перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу, - через уповноважену особу адміністрації відповідної установи, місця попереднього ув`язнення або закладу (далі - уповноважена особа).

Підпунктом 2 пункту 100 Порядку №302 передбачено, що територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо: особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорт зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього; звернення для обміну протягом одного місяця до дати закінчення строку дії паспорта; непридатності для подальшого використання).

У рішенні про відмову в оформленні чи видачі паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку і строки, встановлені законодавством, зазначаються підстави відмови (пункт 101 Порядку №302).

Отже, чинним законодавством України передбачено вичерпні підстави для відмови особі в оформленні або видачі паспорта, зокрема у разі якщо особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорт зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення (підпункт 2 пункту 100 Порядку №302, пункт 2 частини сьомої статті 16 Закону № 5492-VI).

Судом встановлено, що 11.02.2020 неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 14-річного віку, подав до ЦНАП ВК Ковельської міської ради заяву-анкету для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру від 11.02.2020 №4499910 у зв`язку із оформленням паспорта громадянина України у формі картки.

Як вбачається з листів Ковельського відділу УДМС України у Волинській області від 09.10.2020 №0717-884/0717.1-20 та від 12.02.2022 №0717-108/0717.1-22 та не заперечується сторонами, паспорт громадянина України у формі ІD-картки на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був оформлений (виготовлений), однак останній не виявив бажання його отримати, у зв`язку з чим такий паспорт тривалий час зберігається у Ковельському відділі УДМС України у Волинській області.

Як передбачено пунктом 98 Порядку № 302, у разі неотримання паспорта протягом трьох місяців з дня його надходження до уповноваженого суб`єкта паспорт разом із заявою-анкетою та доданими до неї документами повертаються на підставі акта приймання-передачі відповідному територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС для зберігання. Якщо заявник не отримав паспорт протягом року з дня його оформлення, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС письмово попереджає заявника про знищення паспорта в разі його неотримання протягом двох років з дня його оформлення. У разі неотримання протягом двох років паспорт знищується відповідно до пунктів 110-113 цього Порядку. За письмовим зверненням заявника строк зберігання паспорта може бути продовжений до трьох років з дня його оформлення.

За приписами підпункту 9 пункту 108 Порядку № 302 паспорт визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується в разі: неотримання його заявником протягом двох років, а у випадку, визначеному абзацом третім пункту 98 цього Порядку, - протягом трьох років.

Отже, паспорт громадянина України у формі ІD-картки на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за приписами підпункту 9 пункту 108 Порядку № 302 підлягає знищенню у зв`язку з неотриманням його останнім протягом двох років з дня його оформлення.

Враховуючи те, що підставою для відмови особі в оформленні та видачі паспорта є саме отримання особою паспорта (у тому числі паспорта зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення, а не його оформлення, відтак суд дійшов висновку, що сам факт оформлення паспорта громадянина України у формі ІD-картки на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може бути підставою для відмови останньому в оформленні та видачі паспорта, оскільки такий документ останній не отримав.

Відсутність отриманого паспортного документа суттєво обмежує реалізацію прав неповнолітнього ОСОБА_2 , гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на охорону здоров`я та соціальний захист тощо.

Неповнолітній ОСОБА_2 звернувся за оформленням паспорта громадянина України виключно у формі книжечки.

Відмова відповідача в оформленні та видачі паспорта у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ обґрунтована наданням неповнолітнім згоди на обробку персональних даних при зверненні за оформленням паспорта при досягненні 14-річного віку у формі пластикової ІD-картки.

Стосовно цих доводів відповідача суд зазначає, що згідно із частинами п`ятою, шостою статті 6 Закону України від 01.06.2010 №2297-VI «Про захист персональних даних» (далі - Закон №2297-ІV) обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Права суб`єкта персональних даних встановлені статтею 8 Закону №2297-VI та відповідно до частини другої цієї статті суб`єкт персональних даних поряд з іншими права має право: пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними; вносити застереження стосовно обмеження права на обробку своїх персональних даних під час надання згоди; відкликати згоду на обробку персональних даних.

Отже, неповнолітній ОСОБА_2 не позбавлений права звернутися із заявою про відкликання згоди на обробку персональних даних.

Суд наголошує, що будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак у даному випадку таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.

Натомість є чинним Положення №2503-ХІ, пунктом 3 якого передбачено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

03.04.2019 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №398 «Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. №302», відповідно до якої пункт 3 Постанови №302 доповнено абзацом такого змісту: Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Згідно із пунктами 1, 2 розділу І Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.06.2019 за №620/33591 (далі Порядок №456), цей Тимчасовий порядок, розроблений відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №398 «Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. №302», Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII (в редакції Постанови Верховної Ради України від 23.02.2007 №719-V), визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку. Паспорт оформлюється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 №353 «Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України».

Отже, суд звертає увагу, що чинним законодавством України передбачена можливість видачі паспорта громадянина України у формі книжечки на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. При цьому суд відхиляє доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, про те, що паспорт громадянина України оформляється лише у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Посилання у відзиві на передачу бланків паспортів у формі книжечки зразка 1994 року до Управління ДМС України у Волинській області згідно з накладною (вимогою) від 13.04.2017 №17-3 з урахуванням викладених вище висновків суду теж не може слугувати підставою для відмови відповідачем у видачі паспорта у формі книжечки.

Суд також зазначає, що лише оформлення на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта у формі пластикової ІD-картки, однак неотримання останнім такого документу, та надання раніше згоди на обробку персональних даних, не є передбаченою частиною сьомою статті 16 Закону №5492-VI та пунктом 100 Порядку №302 підставою для відмови заявникові у видачі паспортного документа у формі книжечки.

Таким чином, відповідачем протиправно відмовлено неповнолітньому ОСОБА_2 в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки з підстав, не передбачених чинним законодавством.

Стосовно покликань законного представника на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19.09.2018 за результатами розгляду зразкової справи № 806/3265/17, суд зазначає про таке.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17 зазначено, що ознаками цієї типової справи є: а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення № 2503-ХІІ; б) відповідач - територіальні органи ДМС України; в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення № 2503-ХІІ.

Крім того, за обставинами вказаної зразкової справи № 806/3265/17 позивач звернулася із заявою про видачу їй паспорта громадянина України у вигляді книжечки з можливістю вклеювання фотографії, без жодного електронного носія інформації, для зчитування якої необхідні додаткові пристрої, без зняття біометричної інформації та без внесення відомостей про неї до Єдиного державного демографічного реєстру, і така заява мотивована тим, що через свої релігійні переконання позивачка відмовляється від присвоєння їй цифрового ідентифікатора особистості у виді УНЗР, від зняття біометричної інформації щодо себе та її подальшого зберігання, використання, обробки в Єдиному державному демографічному реєстрі.

Разом з тим, за обставинами цієї справи щодо неповнолітнього ОСОБА_2 уже внесена інформація до Єдиного державного демографічного реєстру за його ж заявою, у вказаному Реєстрі щодо нього є наявний УНЗР та на його ім`я вже оформлено паспорт громадянина України у формі пластикової ІD-картки, однак останній, з огляду на обґрунтування позову, не бажає його отримувати.

Отже, дана справа, з огляду на різні підстави позову та фактичні обставини, не відповідає ознакам типової справи, зазначеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17, тому викладені у вказаній постанові правові висновки не можуть бути застосовані при розгляді цієї справи.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд у цій справі дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправною відмову відповідача в оформленні та видачі неповнолітньому ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ та зобов`язання відповідача оформити та видати неповнолітньому ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання проставити відмітку місця проживання суд зазначає таке.

Механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) визначений Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування),затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265 (далі - Порядок - №265), згідно з пунктами 3, 27, якого декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради. Реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) за адресою житла незалежно від форми власності. Згідно з пунктом 100 Порядку - №265 ДМС та її територіальні органи здійснюють контроль за дотриманням органами реєстрації вимог законодавства з питань декларування/реєстрації місця проживання, а також їх діяльності у сфері декларування/реєстрації/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) осіб.

У зв`язку з викладеним та враховуючи те, що до компетенції територіальних органів та підрозділів ДМС України не відносяться повноваження у сфері реєстрації місця проживання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині зобов`язання проставити відмітку місця проживання є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Крім того, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача видати неповнолітньому ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки їх персональних даних задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги є передчасними, так як у даному випадку процедура ведення паспортного обліку ще не відбулась. Відтак, позивач просить зобов`язати відповідача до вчинення дій у майбутньому, які ще не настали, що не відповідає завданню адміністративного судочинства, яке полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, а не у захисті можливого порушення такого права у майбутньому.

Таким чином, позов належить задовольнити частково.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Ковельського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області в оформленні та видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Зобов`язати Ковельський відділ Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (45000, Волинська область, місто Ковель, вулиця Драгоманова, 22) оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 ), паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. О. Андрусенко