Справа № 260/222/20
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Кушнерика М.П.
суддів Гінди О.І., Курильця А.Р.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРЕЗАНКА" адвоката Волкова Павла Олександровича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі № 260/222/20,-
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «БЕРЕЗАНКА» звернулось до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області від 23.12.2020 року № 1397286/100018021 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 17.10.2019 року; визнати протиправним та скасувати рішення від 23.12.2020 року № 1397285/100018021 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 18.10.2019 року. Зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ «Березанка» від 17.10.2019 року № 2 та від 18.10.2019 року № 3 - датою її фактичного подання.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року позов задоволено повністю та залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року.

20.04.2022 представником позивача адвокатом Волковим П.О. під час розгляду апеляційної скарги Головного управління ДПС у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 260/222/20 за адміністративним позовом ТОВ "БЕРЕЗАНКА" до Головного управління ДПС у Закарпатській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов"язання вчинити дії, заявлено клопотання про понесення позивачем судових витрат, а докази понесення витрат на правову допомогу будуть надані позивачем протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення у справі.

25.04.2022 року представником позивача, подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення.

Просить стягнути з Головного управління ДПС у Закарпатській області на користь ТОВ "БЕРЕЗАНКА" витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,0 грн. покликаючись на те, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого часу, а отже є визначеним.

Головне управління ДПС у Закарпатській області подало заперечення на заяву про стягнення судових витрат та просить відмовити в задоволенні заяви, оскільки Головне управління ДПС у Закарпатській області та ДПС України є бюджетними установами, які фінансуються з Державного бюджету України, що зумовлює неспівмірність покладення на бюджетний орган тягара витрат на правничу допомогу, що може собі дозволити суб`єкт господарювання. Тобто, фінансовий стан сторін є неспівмірним.

Зазначає, що справа є не складною і не потребує значних витрат зусиль та часу для формування правової позиції.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства, апеляційний суд здійснює розгляд заяви в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі № 815/4300/17, від 11.04.2018 у справі № 814/698/16.

На виконання вказаних вище положень та обов`язку доказування товариством надано: копію Договору № 49 від 01 липня 2021 року про надання правової допомоги, копію додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги № 49 від 01.07.2021, копію рахунку № 25-04-2022/001 від 25.04.2022, копію акту приймання-передачі наданої правової допомоги до Договору про надання правової допомоги № 49 від 01.07.2021, копію платіжного доручення № 81 від 02.02.2022.

З аналізу наданих представником позивача документів на підтвердження обґрунтованості розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката (а саме у загальній сумі 15000 грн.), колегія суддів вбачає, що розмір таких витрат, хоч і документально підтверджений, однак є не співмірним складності справи, ціною позову та фактичному обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), з огляду на таке.

Зі змісту пункту 1 Додаткової угоди від 01 липня 2021 року до Договору № 49 про надання правової допомоги від 01 липня 2021 року вбачається, що сторонами Договору погоджено вартість наданих послуг, у фіксованому розмірі 15000,0 гривень при підготовці процесуальних документів та розгляді апеляційної скарги Головного управління ДПС у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 260/222/20 у Восьмому апеляційному адміністративному суді.

З акту наданих послуг вбачається, що адвокатом виконано зазначені послуги.

Так, адвокатом Волковим П.О. підготовлено та подано до Восьмого апеляційного адміністративного суду 29 березня 2022 року клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

В судовому засідання, яке було призначене на 06 квітня 2022 року на 14.30 год. адвокат Волков П.О. приймав участь. В цьому судовому засіданні оголошено перерву до 20 квітня 2022 року, для виклику відповідача.

20 квітня 2022 року на адресу апеляційного суду від адвоката Волкова П.О. надійшли додаткові пояснення у справі.

В судовому засіданні 20 квітня 2022 року сторони приймали участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

При цьому, на думку колегії суддів, зміст додаткових пояснень у справі містить цитування пунктів 10, 20, 21 Порядку № 117, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2019 року у справі № 826/12018/18 та постанови Верховного Суду від 10 березня 2020 року у зазначеній справі.

Так, Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заява позивача про розподіл витрат на професійну (правничу) допомогу в частині стягнення 15000 грн. не відповідає критерію розумності, такі витрати не мають характеру необхідних, не співрозмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи № 260/222/20 матиме надмірний характер.

Також, Верховний Суд у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 зазначив, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Положеннями ч. 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, колегія суддів погоджується з твердженням податкового органу, що справа є не складною і не потребує значних витрат зусиль та часу для формування правової позиції, і окремо обумовлює, що у спірних правовідносинах є усталена судова практика.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення заяви про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, визначивши їх у розмірі 3 000 гривень.

Керуючись ст. 139, 243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРЕЗАНКА" адвоката Волкова Павла Олександровича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі № 260/222/20, - задоволити частково.

Ухвалити додаткову постанову щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 260/222/20 у суді апеляційної інстанції.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, код ЄДРПОУ ВП 44106694) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Березанка» (90451, вул. Дружби, буд. 4, с. Стеблівка, Хустський район, Закарпатська область, ) понесені у справі № 260/222/20 витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок).

В решті заяви - відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді О. М. Гінда
А. Р. Курилець