Справа № 320/2694/22
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2022-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 травня 2022 року м. Київ Справа № 320/2694/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заявуОСОБА_1
до треті особи:приватного виконавця Говорова Павла Володимировича, 1) приватний виконавець Валявський Олександр Анатолійович, 2) Публічне акціонерне товариство "Альфа банк",
провизнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до приватного виконавця Говорова Павла Володимировича (далі - відповідач), треті особи: приватний виконавець Валявський Олександр Анатолійович, Публічне акціонерне товариство "Альфа банк", про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 07.05.2019 ВП № 59047389 про стягнення з боржника основної винагороди.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

В силу положень частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина перша статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Особливості провадження у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби та приватного виконавця, зокрема, спеціальні строки звернення до суду з таким позовом, передбачені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої цієї статті позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, постанова відповідача ВП № 59047389 про стягнення з боржника основної винагороди винесена відповідачем 07.05.2019.

Водночас з даним адміністративним позовом позивач звернувся до суду лише 17.02.2022 (відбиток календарного штемпеля підприємства поштового зв`язку на конверті від 17.02.2022), тобто з порушенням визначеного статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця.

За наведених обставин позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, в обґрунтування якої він зазначає, що про порушення своїх прав та інтересів дізнався 25.08.2021, отримавши засобами електронного зв`язку копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 62773950.

Позивач наголошує, що вперше до суду з аналогічними позовними вимогами він звернувся у вересні 2021 року (адміністративна справа № 320/10897/21).

Так, з даних автоматизованої системи КП «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 в адміністративній справі № 320/10897/21 (суддя Балаклицький А.І.) позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, а ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 - повернуто позовну заяву на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неусуненням позивачем недоліків позовної заяви.

У листопаді 2021 року позивач повторно звернувся до Київського окружного адміністративного суду з аналогічним за змістом позовом (адміністративна справа № 320/15496/21), який ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 повернуто позивачу на підставі пункту 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позовну заяву підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

У свою чергу невиконання позивачем вимог ухвали, якою позовну заяву залишено без руху, та подання позовної заяви особою, право якої на її підписання не підтверджено у встановленому законом порядку, не можуть розглядатися судом як поважна причина пропуску строку звернення з даним адміністративним позовом, оскільки є результатом суб`єктивних дій самого позивача, а не об`єктивно існуючими обставинами, що перешкоджали йому вчасно реалізувати своє право на судовий захист.

Суд також звертає увагу позивача на те, що Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті забезпечує вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово (абзац 2 частини першої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII).

На виконання вимог Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 затверджено Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження (далі Система), яке визначає механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 2 розділу VIІ цього Положення доступ до інформації Системи сторонам виконавчого провадження забезпечується з використанням ідентифікатора для доступу до інформації про виконавче провадження, який зазначається в довідці про реєстрацію виконавчого документа та постанові про відкриття виконавчого провадження, через офіційний вебсайт Міністерства юстиції України.

При цьому Система забезпечує можливість формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації, а також доступ сторонам виконавчого провадження до документів виконавчого провадження.

Аналізуючи вказані норми у сукупності, суд дійшов висновку, що для сторін виконавчого провадження інформація з автоматизованої системи виконавчого провадження є безоплатною та доступною, а отже позивач не був позбавлений доступу до документів виконавчого провадження № 59047389 у період з 07.05.2019 (дата винесення постанови ВП № 59047389 про стягнення з боржника основної винагороди) по 25.08.2021 (дата ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження) та, як наслідок, на звернення до суду з даним позовом у строки, визначені Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд також звертає увагу позивача на положення частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, якими встановлено обов`язок позивача долучати до позовної заяви документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI).

При цьому суд наголошує, що майновими вимогами є будь-які вимоги суб`єктів права, що пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням, обміном, розподілом майна, у тому числі нерухомими та рухомими речами, грошовими коштами тощо.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено позовну вимогу про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 07.05.2019 ВП № 59047389 про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 403936,16 грн.

Таким чином, з урахуванням положень статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 № 1928-IX, при зверненні до суду з даним позовом розмір судового збору повинен складати 4039,36 грн.

Судом встановлено, що в якості виконання позивачем вимог частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України ним надано суду квитанції від 18.11.2021 № 0.0..1 та 03.09.2021 № 0.0..1 про сплату судового збору у загальному розмірі 4039,36 грн.

Разом з тим згідно з даними автоматизованої системи КП «Діловодство спеціалізованого суду» квитанції від 18.11.2021 № 0.0..1 та 03.09.2021 № 0.0..1 про сплату судового збору у зазначеному вище розмірі вже було приєднано позивачем в якості доказу сплати ним судового збору за подання інших позовних заяв (адміністративні справи № 320/10897/21 та № 320/15496/21).

За таких обставин вказані квитанції не можуть вважатись доказом сплати судового збору за подання даного адміністративного позову.

Наведені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи приписи статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду: оригіналу платіжного документу, що свідчить про сплату судового збору у розмірі 4039,36 грн за подання даного адміністративного позову; доказів поважності причин пропуску строку на звернення до суду з даним позовом, не зазначених позивачем у позовній заяві.

Враховуючи викладене та керуючись частиною першою статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати (видати) позивачу невідкладно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Харченко С.В.