Справа № 592/1323/22
Суддя: Бичков І. Г.
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№592/1323/22
Провадження №2-а/592/60/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І. В. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці (як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про скасування постанови та закриття провадження у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

02.02.2022 року представниця позивача ОСОБА_1 адвокат Бикова Римма Юріївна звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Сумської митниці (як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про скасування постанови та закриття провадження у справі про порушення митних правил, в якому вона зазначила про те, що ст. 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. У свою чергу, п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України визначається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) ; добросовісно та розсудливо (ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України) . Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, верховенство права; диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; обов`язковість судового рішення; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат фізичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення (ст. 2 КАС України) . Постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому КАС України (ч. 1 ст. 529 МК України) . Так, 26.01.2022 року в. о. першого заступника начальника Сумської митниці Хом`яком Андрієм Васильовичем у відношенні позивача було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0422/80500/21, відповідно до якої позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 % від несплаченої суми митних платежів, що складає суму 32542,59 грн. . Вона вважає, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а матеріали даної справи про порушення митних правил свідчили і свідчать про необхідність закриття провадження у даній справі про порушення митних правил, що підтверджується наступним. 1. По суті митного оформлення товару. Відповідно до митної декларації від 07.11.2018 року № UA805180/2018/021717 уповноваженою позивачем особою ОСОБА_2 було заповнено митну декларацію та було пред`явлено до митного оформлення легковий автомобіль CHEVROLET CRUZE з VIN-номером НОМЕР_1 , який було придбано позивачем згідно інвойсу від 22.08.2018 року № 22788658 за ціною 3865,00 доларів США, до якої були включені безпосередня вартість транспортного засобу в розмірі 3465,00 доларів США та вартість його доставки у розмірі 400,00 доларів США. Митне оформлення транспортного засобу було проведено за основним методом методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) , порядок застосування якого визначається ст. 58 МК України. Так, ч. 4 ст. 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень ч. 10 цієї статті. У свою чергу, ч. 10 цієї статі передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості) , якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів) , в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо) ; г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів. При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті (ч. 11 ст. 58 МК України) . Вона зауважує на тому, що транспортування автомобіля з країни продажу до України супроводжувалося з пакетом товаросупровідних документів, які прибули до України разом із транспортним засобом, вмістом якого був саме інвойс від 22.08.2018 року № 22788658 із ціною 3865,00 доларів США, з яким транспортний засіб перетинав митний кордон України, підтвердженням чого являється відбиток штампу митниці на його лицьовому боці, а тому підстав для заявлення митної вартості транспортного засобу згідно з іншими документами в позивача не було. Термін ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті стосується лише ціни оцінюваних товарів (ч. 8 ст. 58 МК України) , а не будь-яких платежів третім особам, здійснюваних на тих чи інших умовах. Таким чином, ціною (фактурною вартістю) імпортованого позивачем транспортного засобу являється його ціна згідно інвойсу від 22.08.2018 року № 22788658 за ціною 3865,00 доларів США із вже включеною до неї вартістю його транспортування у розмірі 400 доларів США. Інших складових митної вартості в розумінні ч. 10 ст. 58 МК України у цього транспортного засобу не було. Отже, розмір митної вартості імпортованого транспортного засобу склав загальну суму 3865,00 доларів США (графа 45 митної декларації) . Слід також зауважити на тому, що норми розд. III МК України зконструйовано за принципом взаємних прав та обов`язків імпортерів та посадових осіб митниці. Так, зокрема, відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Також у випадку разі якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові витребувані документи (ч. 3 ст. 53 МК України) . В той же час, ч. 7 ст. 54 МК України передбачено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом митна вартість вважається визнаною автоматично. Виходячи із того, що митний орган на момент митного оформлення транспортного засобу не мав підстав вважати надання декларантом неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товару (у тому числі факту невірного визначення його митної вартості) і не вимагав надання інших додаткових документів, тому заявлена уповноваженою особою декларанта митна вартість автомобіля була визнаною автоматично згідно припису ч. 7 ст. 54 МК України та узгоджувалася із рівнем цін на аналогічні транспортні засоби, що містилася в ЄАІС, що означало її прийнятність та можливість розмитнення транспортного засобу. 2. Щодо виявлення відповідачем ознак порушення митних правил. Також слід зазначити про те, що в оскаржуваній постанові митниці вказується про те, що 12.02.2021 року до Слобожанської митниці Держмитслужби надійшов лист Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 року № 31-146вих-21 (вх. № 2225/8.7 від 12.02.2021 року) , яким була надана інформація про транзакції з наданням копій платіжних доручень в іноземній валюті (вихідний через SWIFT) , які були здійснені громадянами на іноземні рахунки за товар та витрати на транспортування (з прив`язкою до марки та VIN-номеру транспортного засобу) . Вона звертаємо увагу суду на те, що саме після надходженням вказаного листа Сумської обласної прокуратури (12.02.2021 року) Слобожанській митниці Держмитслужби (і відповідачеві як отримувачу усіх справ та матеріалів цього роз`єднаного митного органу для виконання його функцій в межах регіону Сумської області) стало відомо про наявність ознак порушення митних правил у діях позивача. Так, в оскаржуваній постанові вказується, що саме за результатами опрацювання даної інформації встановлено, що через АТ КБ Приват Банк громадянином CHESNOKOV ROMAN YURIIOVYCH було здійснено сплату коштів за платіжним дорученням від 23.08.2018 року (SW 01) у розмірі 3465,00 доларів США на рахунок фірми ІАА BUYER WIRES TWO WESTBROOK CORPORATE CENTER згідно лоту № 22788658 за купівлю транспортного засобу CHEVROLET CRUZE з VIN-номером НОМЕР_1 . Також відповідачем було встановлено, що позивач сплатив кошти за платіжним дорученням від 24.09.2018 року (SW 77) у розмірі 1610,00 доларів США на рахунок фірми CARS WEST LLC за транспортування транспортного засобу CHEVROLET CRUZE з VIN-номером НОМЕР_1 . Слід пояснити про те, що першопочатково переможцем аукціону на вказаний транспортний засіб являвся не позивач, а третя особа CHESNOKOV ROMAN YURIIOVYCH, тому саме він здійснював платіж за транспортний засіб на банківські реквізити організатора аукціону фірми ІАА BUYER WIRES згідно наведених в оскаржуваній постанові відомостей. Однак, після викупу даного транспортного засобу на вказаному аукціоні останній перепродав транспортний засіб позивачеві за ціною саме 3865,00 доларів США із розрахунку на те, що позивач частину цієї суми в розмірі 1610,00 доларів США сплатить на рахунок фірми CARS WEST LLC, а залишок суми за вирахуванням цього платежу безпосередньо йому. Таким чином, позивача не було проінформовано про умови та ціну викупу транспортного засобу безпосередньо з аукціону CHESNOKOV ROMAN YURIIOVYCH, а тому заявлення відомостей про фактурну вартість імпортованого транспортного засобу позивач здійснював виключно на підставі наявного в нього інвойсу із ціною реалізації автомобіля на цьому аукціоні, з яким транспортний засіб прибув до України. У свою чергу, ст. 531 МК України визначається, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини. Так, порушенням митних правил у відповідності до ст. 485 МК України визнається заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту) , ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. Ст. 458 МК України передбачає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. За змістом ст. ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Згідно ст. 319 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Отже, з об`єктивної сторони склад правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, характеризується наявністю дій, а з суб`єктивної виною у формі умислу. Відповідно до правових позицій Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладених в постановах від 06.06.2018 року по справі № 607/1866/17 та № 607/2391/17, для притягнення до відповідальності, згідно ст. 485 МК України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. Виходячи із того, що в оскаржуваній постанові відповідача не зазначено жодного доводу відносно встановлення ним наявності вини позивача у вчиненні правопорушення у формі прямого умислу на надання недостовірних відомостей з метою саме ухилення від сплати митних платежів, зазначене свідчить про невстановлення відповідачем наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. Більше того, вона вважає, що для повноти провадження у справі про порушення митних правил відповідач, як орган державної влади, мав владні повноваження на ініціювання запиту та відповідно отримання інформації про фактурну вартість транспортного засобу, за якою він виїхав за межі країни відправлення, про її складові частини та правомірність підстав ціноутворення, однак жодних дій на з`ясування таких відомостей не вчинив. Зазначена бездіяльність відповідача свідчить про неповноту провадження у справі та відповідно необ`єктивність її розгляду. Крім того, ст. 467 МК України визначено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями) , адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Тобто, з моменту виявлення ознак порушення митних правил, а саме: 12.02.2021 року (надходження листа Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 року № 31-146 вих-21 (вх. № 2225/8.7 від 12.02.2021 року) до дати винесення оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил, тобто до 26.01.2022 року минув шестимісячний строк з дня виявлення правопорушення, адже його закінчення припало на 12.08.2021 року. Аналогічна позиція також стосується й дати надходження листа ГУНП в Сумській області від 29.03.2021 року № 2714/117/24/6-2021, адже з моменту його надходження також минув шестимісячний строк з дня виявлення правопорушення, закінчення якого припало на 29.09.2021 року відповідно. Таким чином, вона констатує, що зазначені обставини на момент розгляду матеріалів про порушення митних правил керівник митниці повинен був закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням строків притягнення до відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України (у справі про порушення митних правил митний орган або суд (суддя) , що розглядає справу, виносить одну з таких постанов, зокрема, про закриття провадження у справі) та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу) . Додатково зазначає про те, нею було направлено до Слобожанської митниці Держмитслужби адвокатський запит, у відповідь на який було отримано лист від 27.01.2021 року № 7.14-08-1/7.14-08-02/8.19/51, в якому повідомляється, що на лист Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 року № 3-146вих-21 (вх. № 2225/8.7 від 12.02.2021 року) 12.02.2021 року керівником митниці було накладено резолюцію ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до відпрацювання/виконання . При цьому, ОСОБА_3 займав посаду заступника начальника управління начальника відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та контрабанді і являвся головним виконавцем резолюції керівника митниці, адже був зазначеним першим у списку. Надалі, ОСОБА_3 , як керівником відповідального структурного підрозділу, у свою чергу, 15.02.2021 року було внесено резолюцію про направлення в роботу вказаного контрольного документа до управління протидії митним правопорушенням та контрабанді. Отже, як підтверджується вказаним листом Слобожанської митниці Держмитслужби від 27.01.2021 року № 7.14-08-1/7.14-08-02/8.19/51 лист Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 року № 31-146вих-21 перебував у роботі управління протидії митним правопорушенням та контрабанді, яким було складено у відношенні позивача протокол та оскаржуваному постанову, ще з 15.02.2021 року, а тому факт пропуску цим структурним підрозділом 6-місячного строку для вжиття заходів із притягнення позивача до адміністративної відповідальності наочно підтверджується. Що ж стосується листа ГУНП в Сумській області від 29.03.2021 року № 2714/117/24/6-2021, то 30.03.2021 року керівником митниці було накладено резолюцію ОСОБА_5 , ОСОБА_3 до виконання . При цьому, ОСОБА_3 продовжував займати посаду заступника начальника управління начальника відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та контрабанді. Надалі, Морозом Р. С. , як керівником відповідального структурного підрозділу, 01.04.2021 року було внесено резолюцію про направлення в роботу вказаного контрольного документа до управління протидії митним правопорушенням та контрабанді. Отже, листом Слобожанської митниці Держмитслужби від 27.01.2021 року № 7.14-08-1/7.14-08-02/8.19/51 підтверджується, що лист ГУНП в Сумській області від 29.03.2021 року № 2714/117/24/6-2021 перебував у роботі управління протидії митним правопорушенням та контрабанді, яким було складено у відношенні позивача протокол та оскаржуваному постанову, ще з 01.04.2021 року, а тому факт пропуску цим структурним підрозділом 6-місячного строку для вжиття заходів із притягнення позивача до адміністративної відповідальності наочно підтверджується. Разом з тим, вона зауважує на тому, що ч. 2 ст. 494 МК України передбачено, що протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: 1) дату і місце його складення; 2) посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; 3) необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; - місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; 5) посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; 6) прізвища та адреси свідків, якщо вони є; 7) відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із ст. 511 МК України; 8) інші необхідні для вирішення справи відомості. Однак, протокол про порушення митних правил, в порушення вимог ч. 2 ст. 494 МК України не містить навіть таких обов`язкових відомостей як місце, час вчинення та характер порушення митних правил, а також прізвища та адреси свідків (або принаймні одного з них ОСОБА_9 , який мав можливість надати пояснення з приводу умов, підстав та причин здійсненого ним платежу) . У свою чергу, ч. 1 ст. 497 МК України визначається, що у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь, в тому числі особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та свідки. Свідком може бути будь-яка особа, якщо є підстави вважати, що їй відомі обставини, що підлягають встановленню у справі про порушення митних правил. За викликом органу, посадова особа якого здійснює провадження у справі про порушення митних правил, свідок зобов`язаний з`явитися у призначений час до нього органу і дати детальні та правдиві пояснення, повідомити все відоме йому у справі та відповісти на поставлені запитання (ч. ч. 1, 2 ст. 504 МК України) . Проте, як вбачається з протоколу та оскаржуваної постанови, митний орган не був зацікавлений в отриманні необхідних пояснень ані від цього свідка, ані від будь-якого іншого, адже жодних дій на отримання необхідних пояснень відповідач не вчинив. Вищевикладене свідчить про необ`єктивність та неповноту провадження у справі або необ`єктивність її розгляду, що являється самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови. 3. Процесуальні питання. П. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України визначається, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. У свою чергу, ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України визначається, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У свою чергу, ч. 4 ст. 529 МК України визначається, що скарга (адміністративний позов) на постанову митного органу у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови (ч. 1 ст. 289 КУпАП) . Оскаржувану постанову відповідачем винесено 26.01.2022 року, отже перебіг процесуального строку на її оскарження розпочався з 27.01.2022 року, а його закінчення припадає на вихідний день 05.02.2022 року. Таким чином, даний адміністративний позов подається в межах визначеного законом 10-денного строку. П. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення у суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта. Однією з засад (принципів) адміністративного судочинства є відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 132 КАС України) . За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 134 КАС України) . Керуючись ч. 7 ст. 139 КАС України вона повідомляє про те, що розмір витрат, які позивач сплатив або сплатить у зв`язку з розглядом даної справи, будуть надані суду не пізніше ніж протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відповідно до ч. 9 ст. 79 КАС України копії доказів (крім речових доказів) , що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Виходячи із цього, наявні у відповідача копії документів, що знаходяться в його віданні, разом із даним позовом для нього не надаються. П. 16 Положення про Сумську митницю, затвердженого наказом Держмитслужби 29.10.2020 року № 489, визначено, що вона утворюється як територіальний орган Держмитслужби без статусу юридичної особи, має окремий баланс,майно та печатку, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та в банках. В той же час, за визначенням п. п. 7, 9 ч. 1 ст. 4 КАС України Сумська митниця являється суб`єктом владних повноважень органом державної влади без статуту юридичної особи, а тому може виступати відповідачем у справах адміністративної юрисдикції. На виконання п. п. 6, 7, 8, 9, 11 ч. 5 ст. 160 КАС України вона повідомляє про те, що: 1) заходи досудового врегулювання спору позивачем не вживалися; 2) заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви позивачем не вживалися; 3) в додатках до даної позовної заяви зазначається перелік документів та доказів, що подаються разом із нею в копіях (із зазначенням місцезнаходження їх оригіналів) . У зв`язку із скороченими строками на оскарження постанови у справі про порушення митних правил, позивач та його представниця не мали можливості отримати копії усіх матеріалів справи про порушення митних правил, у зв`язку з чим вона заявляє клопотання про їх витребування від відповідача; 4) в результаті прийняття відповідачем оскаржуваної постанови на позивача незаконно було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 32542,59 грн. ; 5) позивачем не було подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Виходячи з вищевикладеного та керуючись наведеними нормами МК України, КУпАП та КАС України, вона просила: 1. Скасувати постанову Сумської митниці у справі про порушення митних правил № 0422/80500/21 від 26.01.2022 року, а провадження у справі про порушення митних правил № 0422/80500/21 закрити. 2. Витребувати в Сумської митниці копії усіх матеріалів справи про порушення митних правил № 0422/80500/21. 3. Здійснити розподіл судових витрат (вхідний № 3888 від 02.02.2022 року) (а. с. 1-11) .

23.02.2022 року представник відповідача Сумської митниці (як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) Ворушило Максим Володимирович надав до канцелярї Ковпаківського районного суду м. Суми відзив на адміністративний позов про скасування постанови від 26.01.2022 року в справі про порушення митних правил № 0422/80500/21, в якому він зазначив про те, що 26.01.2022 року ОСОБА_1 постановою в справі про порушення митних правил № 0422/80500/21 Сумської митниці було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, а саме: дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, та було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у розмірі 32542,59 грн. . Позивач скористався правом, наданим ст. 498 МК України, та в порядку ст. 529 Кодексу, через представника (адвокат Бикова Римма Юріївна) оскаржив постанову Сумської митниці від 26.01.2022 року в справі про порушення митних правил № 0422/80500/21 до Сумського районного суду Сумської області з вимогами: - скасувати постанову; - закрити провадження в справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України. 03.02.2022 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми за позовною заявою позивача про визнання протиправною та скасування постанови було відкрито провадження, яке буде проведено в порядку спрощеного позовного провадження. Ознайомившись з позовною заявою про скасування постанови та доказами доданими до неї відповідач вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Обставини справи. 27.10.2021 року Сумською митницею Держмитслужби був складений акт № 20/21/7.24-19/ НОМЕР_2 Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином України ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи, в частині правильності визначення бази оподаткування . Перевіркою було встановлено, що 07.11.2018 року митним постом Центральний Сумської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ № UA805180/2018/021717 було здійснено митне оформлення товару Легковий автомобіль, що був у використанні, марки Chevrolet, модель Cruze. Ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 . Календарний рік виготовлення 2015. Тип кузова седан. Колір чорний. Тип двигуна бензиновий . До митного оформлення подавались наступні документи: інвойс від 28.08.2018 року № 22788658 на суму 3865,00 доларів США, документ права власності на пошкоджений транспортний засіб від 10.08.2018 року № ST197005, платіжні документи (квитанції про сплату митних платежів від 23.10.2018 року № 0.0.116736411.1) платник ОСОБА_1 , призначення: передплата за митне оформлення, інші документи необхідні для митного оформлення. Митна вартість товару, визначена декларантом за основним методом, згідно ціни договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються на рівні 3865,00 доларів США (еквівалент 108279,18 грн. за курсом НБУ на дату подачі митної декларації) . Листами Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 року № 31-146 вих-21 та ГУНП в Сумській області від 29.03.2021 року № 2714/117/24/6-2021 було надано інформацію про здійснені громадянами транзакції на іноземні рахунки в іноземній валюті (вихідний через SWIFT) за товар та витрати на транспортування (з прив`язкою до марки та ідентифікаційного номеру транспортного засобу) . За результатами опрацювання даної інформації було встановлено, що через АТ КБ ПриватБанк Chesnokov Roman Yuriiovych здійснив сплату коштів за платіжним дорученням від 23.08.2018 року (SW24I823O44401) у розмірі 3465,00 доларів США на рахунок фірми ІАА BAYER WIRES TWO WESTBROOK CORPORATE CENTER (10 th floor UA/Westchester II 60154) згідно лот 22788658 за купівлю автомобіля Chevrolet, модель Cruze. Ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 . Також було встановлено, що ОСОБА_10 сплатив кошти за платіжним дорученням від 24.09.2018 року (SW 77) у розмірі 1610,00 доларів США на рахунок фірмі Cars West LLC (33753, WILD HORSE WAY/US/YUCAIPA, CA 92399) за транспортування автомобіля марки Chevrolet, модель Cruze. Ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , інвойс від 28.08.2018 року № 22788658, контейнер № НОМЕР_3 . Зазначені платежі були здійснені за товар (транспортний засіб Chevrolet, модель Cruze. Ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 в контейнері № НОМЕР_3 ) . Зазначені платежі були здійснені за товар (транспортний засіб) логістичні, консультативні, транспортні послуги по доставці транспортного засобу Chevrolet, модель Cruze. Ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 . Проведеною перевіркою було виявлено неврахування в повному обсязі фактурної вартості товару (транспортного засобу) , кошти, які фактично сплачені громадянином ОСОБА_1 за платіжним дорученням від 23.08.2018 року (SW24I823O44401) у розмірі 3465,00 доларів США та за платіжним дорученням від 24.09.2018 року (SW 77) у розмірі 1610,00 доларів США, які не були враховані в повному обсязі декларантом при визначенні митної вартості товару. Декларування товару від імені ОСОБА_1 здійснювала уповноважена декларантом особа ОСОБА_2 , яка відповідно до ч. 5 ст. 266 МК України має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант. Актом від 27.10.2021 року № 20/21/7.24-19/ НОМЕР_2 Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином України ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи, в частині правильності визначення бази оподаткування було встановлено порушення законодавства України з питань оподаткування платником податків громадянином України ОСОБА_1 ч. ч. 1, 2 ст. 51, п. 2 ч. 2 ст. 52, ч. 21 ст. 58, ч. 1 ст. 257, ст. 368 МК України, п. 36.1 ст. 36 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA805180/2018/021471 на суму 3389,85 грн. грн. . Крім того, актом від 27.10.2021 року № 20/21/7.24-19/ НОМЕР_2 було встановлено порушення п. 190.1. ст. 190, п. 36.1. ст. 36 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті податку на додану вартість за митною декларацією UA805180/2018/021717 на суму 7457,68 грн. . Ст. 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Ч. 1 ст. 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Ч. 8 ст. 264 МК України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Ст. 293 МК України визначено перелік осіб, на яких покладається обов`язок зі сплати митних платежів. Особою, на яку покладається обов`язок зі сплати донарахованих митних платежів податкового зобов`язання, є відповідний платник податків. Відповідно до п. 39 ч. 1 ст. 4 МК України платник податків особа, на яку відповідно до цього Кодексу, ПК України та інших законів України покладено обов`язок зі сплати митних платежів. Ст. 485 МК України передбачено заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту) , ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Ст. 485 МК України передбачено заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту) , ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Щодо митної вартості транспортного засобу. 07.11.2018 року митним постом Центральний Сумської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ № UA805180/2018/021717 було здійснено митне оформлення товару Легковий автомобіль, що був у використанні, марки Chevrolet, модель Cruze. Ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 . Календарний рік виготовлення 2015. Тип кузова седан. Колір чорний. Тип двигуна бензиновий . До митного оформлення подавались наступні документи: інвойс від 28.08.2018 року № 22788658 на суму 3865,00 доларів США, документ права власності на пошкоджений транспортний засіб від 10.08.2018 року № ST197005, платіжні документи (квитанції про сплату митних платежів від 23.10.2018 року № 0.0.116736411.1) платник ОСОБА_1 , призначення: передплата за митне оформлення, інші документи необхідні для митного оформлення. Митна вартість товару, визначена декларантом за основним методом, згідно ціни договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються на рівні 3865,00 доларів США (еквівалент 108279,18 грн. за курсом НБУ на дату подачі митної декларації) . Відповідно до ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень ч. 10 цієї статті. Згідно порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.08.2012 року, зокрема, розд. 2 (поміщення товарів у митні режими імпорту, реімпорту, переробки на митній території України, тимчасового ввезення, знищення або руйнування, відмови на користь держави та поміщення іноземних товарів у митні режими митного складу, вільної митної зони, безмитної торгівлі) у графі 44 Додаткова інформація/Подані документи/Сертифікати і дозволи зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи: рахунок або інший документ, що визначає вартість товару; визначені п. п. 7-9 ч. 8 ст. 257 МК України, визначені п. п. 1-11 ч. 3 ст. 335 МК України. Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 355 МК України разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до ст. 53 МК України. Згідно ст. 53 МК України документи, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, зокрема ч. 2 (документами, які підтверджують митну вартість товарів) , відповідно до п. п. 4, 5, є сплачені рахунки банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару або інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Крім того, позивачем не було подано будь-яких сплачених рахунків банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару (транспортного засобу) . У той же час за результатами документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином України ОСОБА_11 встановлено, що через АТ КБ Приват Банк громадянин Berestovskyi Valerii Leonidovych здійснив оплату коштів за платіжним дорученням від 18.06.2019 року № SW24J618042393 у розмірі 1375,00 доларів США на рахунок № НОМЕР_4 , що належить фірмі Atlantic express corp . Зазначеній платіж був здійснений за транспортні послуги по доставці транспортного засобу Марки Infinity, модель QX50. Ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 . Календарний рік виготовлення 2019. Модельний рік виготовлення 2019. Тип кузова хетчбек. Колір білий. Тип двигуна бензиновий. Робочий об`єм циліндрів двигуна 1997 см ? . Крім того, платіжне доручення від 18.06.2019 року (SW24J618O42393) , серед іншого, містить наступну інформацію: призначення платежу: за транспортні послуги, ідентифікаційні ознаки автомобіля: Infinity, модель QX50, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 ; номер інвойсу: 377164; booking number: ZIMUORF0874794; номер контейнеру НОМЕР_6 ; місця доставки та відправки товару Houston (USA)/Odessa (Ukraine) . Відомості про ідентифікаційні ознаки автомобіля, номер контейнеру, booking number, та місця відправи і доставки товару відповідають інформації, зазначеній у коносаменті від 01.04.2019 року № 19061402, який декларантом/уповноваженою особою було подано разом з митною декларацією до митного оформлення. У відповідності з інвойсом від 05.04.2019 року № 377164, який зазначено у платіжному дорученні від 18.06.2019 року (SW24J618O42393) , складовими суми 1375,00 доларів США є: внутрішні вантажні перевезення 225,00 доларів США, плата за перевантаження 300,00 доларів США, послуги морських перевезень 850,00 доларів США. Також, інвойс від 05.04.2019 року № 377164 містить наступну інформацію: про платника: ОСОБА_12 , АДРЕСА_1 ; номер контейнеру НОМЕР_6 ; booking number: ZIMUORF0874794; місця доставки та відправки товару; ідентифікаційні ознаки автомобіля: Infinity, модель QX50, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , місця доставки та відправки товару Houston (USA)ZOdessa (Ukraine) . Відомості, зазначені у платіжному дорученні від 18.06.2019 року № SW24J618042393 та інвойсі від 05.04.2019 року № 377164, дають підстави вважати, що оплата транспортних послуг ОСОБА_11 була здійснена за перевезення товару до митного кордону України. Згідно митної декларації типу ІМ40ДЕ UA805180Z2019Z017503 одержувачем товару та особою, яка відповідальна за фінансове врегулювання є громадянин ОСОБА_12 . Таким чином, громадянин України ОСОБА_12 через уповноважену особу ОСОБА_2 вчинив неправомірні дії, спрямовані на незаконне зменшення митних платежів у сумі 8216,29 грн. шляхом надання неправдивих відомостей для визначення митної вартості товару, а саме: неврахування при визначенні митної вартості товару транспортних витрат, зазначених у платіжному дорученні від 18.06.2019 року № SW24J618042393. Щодо закінчення строків притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 467 МК України справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями) , адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом. Факти отримання листів Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 року № 31-146 вих-21 (2225Z8.7 від 12.02.2021 року) та ГУНП в Сумській області відповідачем не є днем виявлення правопорушення. Оскільки, згідно матеріалів вказаної справи про порушення митних правил сума несплачених платежів була встановлена під час проведення документальної перевірки, зафіксованої актом від 27.10.2021 року № 20/21/7.24-19/ НОМЕР_2 Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином України ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи, в частині правильності визначення бази оподаткування , датою виявлення порушенням митних правил у справі № 0422/80500/21 є дата винесення акту документальної невиїзної перевірки від 27.10.2021 року. Таким чином, при прийнятті рішення в справі про порушення митних правил № 0422/80500/21 Сумська митниця, як орган владних повноважень, діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) ; безсторонньо (неупереджено) ; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь- якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) ; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Позивач у адміністративному позові про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0422/80500/21 від 21.12.2021 року просить скасувати дану постанову, разом з тим, в обґрунтування своєї позиції, доказів, які б свідчили про наявність підстав для скасування постанови від 26.01.2022 року в справі про порушення митних правил № 0422/80500/21 від 21.12.2021 ркоу не надав. В той же час, в матеріалах справи про порушення митних правил № 0422/80500/21 від 21.12.2021 року, порушеної у відношенні позивача, Сумською митницею зібрані всі докази, які підтверджують наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. У зв`язку з чим, він вважає, що у суду відсутні підстави скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0422/80500/21 від 21.12.2021 року та закрити провадження в справі закрити. Він просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. Керуючись ст. ст. 46, 47, 77, 162, КАС України, він просив: 1. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови від 27.10.2021 року в справі про порушення митних правил № 0422/80500/21 від 21.12.2021 року, винесеної виконуючим обов`язки першого заступника начальника Сумської митниці Хом`яком Андрієм Васильовичем, про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 32542,59 (тридцять дві тисячі п`ятсот сорок дві) гривні 59 копійок та закритті справи відмовити. 2. Справу слухати без присутності представника Сумської митниці (вхідний № 6659 від 23.02.2022 року) (а. с. 24-27) .

11.04.2022 року представниця позивача ОСОБА_1 адвокат Бикова Римма Юріївна надіслала на електронну адресу Ковпаківського районного суду м. Суми заяву про розгляд справи без участі, в якій вона просила: 1. Розгляд справи № 592/1323/22, призначений на 11.04.2022 року на 11 годину 00 хвилин, провести без участі позивача та його представниці. 2. Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Сумської митниці про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил у повному обсязі. 3. Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та витрати на професійну правову допомогу покласти на відповідача (вхідний № Еп-3022 від 11.04.2022 року) (а. с. 59) .

Ознайомившись з позовною заявою, відзивом на позовну заяву, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Зі змісту постанови у справі про порушення митних правил № 0422/80500/21 від 26.01.2022 року вбачається, що на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ст. 485 МК України за вчинення неправомірних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру за митною декларацією від 07.11.2018 року № UA805180/2018/021717 шляхом подання документів, що містили неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару (а. п. 14, 15, 28, 29) .

Ст. 485 МК України передбачена відповідальність, зокрема, за надання з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру митному органу документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості, про що і була складена відповідна постанова.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 12.02.2021 року до Слобожанської митниці Держмитслужби надійшов лист Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 року № 31-146вих-21(2225/8.7 від 12.02.2021 року) , яким була надана інформація про транзакції з наданням копій платіжних доручень в іноземній валюті (вихідні через SWIFT) , які були здійснені громадянами на іноземні рахунки за товар та витрати на транспортування (з прив`язкою до марки та VIN транспортного засобу) (а. с. 56) .

Листом від 29.03.2021 року № 2714/117/24/6-2021 ГУНП в Сумській області додатково було надано копії інвойсів (із засвідченням особи, на яку виписаний інвойс) , платіжних доручень та копії платіжних доручень в іноземні: валюті (вихідний через SWIFT) на транспортні засоби, за якими фактично сплачувалися (перераховувалися) кошти у валюті на рахунки іноземних фірм (аукціони) (а. с. 57) .

27.10.2021 року Слобожанською митницею Держмитслужби було складено акт перевірки № 41/21/7.14-19/ НОМЕР_2 Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 07.11.2018 року № UA805180/2018/021717 (а. с. 38-43) .

28.09.2021 року головним державним інспектором оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушення митних правил Сумської митниці Кібенко Людмилою Зосимівною був складений протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 485 МК України № 0422/80500/21, за відсутності особи, відносно якої складався протокол (а. с. 31-34) .

Рекомендованим листом з повідомленням про вручення 21.12.2021 року позивачеві було направлено повідомлення про складення протоколу про порушення митних правил та копія зазначеного протоколу було направлено на його адресу реєстрації, про що свідчить копія фіскального чека та копія повідомлення, надані представником відповідача до відзиву (а. с. 34, 35) .

26.01.2022 року в. о. першого заступника начальника Сумської митниці Хом`яком А. В. було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0422/80500/21, відповідно до якої позивача була визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та було застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 % суми митних платежів, що становить 32542,59 грн. (а. п. 14, 15, 28, 29) .

Відповідно до ч. 1 ст. 522 МК України, справи про порушення митних правил, передбачені ст. ст. 468, 469, ч. ч. 1-5 ст. 470, ст. ст. 474, 475, 477-480, ч. ч. 1-5 ст. 481, ст. 485 цього Кодексу, розглядаються митними органами.

Згідно ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями) , адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Згідно ст. 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Зважаючи на те, що моментом виявлення правопорушення є отримання Слобожанською митницею Держмитслужби 12.02.2021 листа Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 року № 31-146вих-21(2225/8.7 від 12.02.2021 року) , яким була надана інформація про транзакції з наданням копій платіжних доручень в іноземній валюті (вихідні через SWIFT) , які були здійснені громадянами на іноземні рахунки за товар та витрати на транспортування (з прив`язкою до марки та VIN транспортного засобу) , шестимісячний строк накладення стягнення закінчився 12.08.2021 року. Проте, постанова від 26.01.2022 року у справі про порушення митних правил № 0422/80500/21 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 485 МК України була винесена відповідачем з пропуском строку, встановленого ст. 467 МК України.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення, п. 7 ст. 247 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні матеріали справи, суд також звертає увагу і на таке.

Порушенням митних правил у відповідності до ст. 485 МК України визнається заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту) , ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Ст. 458 МК України передбачає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом ст. ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

У відповідності до ст. 319 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Отже, з об`єктивної сторони склад порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, характеризується наявністю дій, а з суб`єктивної виною у формі умислу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеної в постановах від 06.06.2018 року по справі № 607/1866/17 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/74768443) та № 607/2391/17 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/74767734) , для притягнення до відповідальності, згідно ст. 485 МК України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Таким чином, наявність вини позивача у вчиненні правопорушення та наявність в нього прямого умислу на надання недостовірних відомостей з метою ухилення від сплати митних платежів відповідачем не доведено, що свідчить про не встановлення відповідачем наявності складу адміністративного правопорушення.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Ч. 1 ст. 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 МК України митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом. декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені ч. 3 ст. 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений ст. 53 МК України.

В силу вимог ч. 4 ст. 335 МК України, разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про: документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію; зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами; транспортні (перевізні) документи; комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію; у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень) ; у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару; у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму; у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до ст. 53 цього Кодексу.

Згідно ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розд. VIII цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Ст. 485 МК України встановлено, що відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту) , ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Положеннями ст. 251 КУпАП закріплено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, суд звертає увагу на те, що під час митного оформлення транспортного засобу митний орган не ставив під сумнів надані митним брокером інвойси тощо та не мав зауважень щодо заявленої декларантом митної вартості. Митна декларація була перевірена в установленому порядку.

Відповідно до ст.10 КУпАП України, адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинили, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Разом з тим, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій, передбачених диспозицією ст. 485 МК України, шляхом заявлення своїм повіреним в митній декларації неправдивих відомостей щодо вартості товарів.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження того, що позивачем під час митного оформлення з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів було вказано неправдиві відомості, тобто відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, що свідчить про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені ст. ст. 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Диспозиція ст. 485 вказаного Кодексу передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони правопорушення, і порушення, про яке йдеться в оскаржуваній постанові митного органу щодо позивача (заявлення з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру в митних деклараціях неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості) , у даному випадку, не носить триваючого характеру, адже час можливого вчинення останнього, як такого, безпосередньо пов`язаний з поданням відповідних декларацій.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 24.12.2020 року у справі № 461/3117/17 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/93791980) , від 24.12.2020 року у справі № 569/7509/16-а (https://reyestr.court.gov.ua/Review/93792579) , від 09.07.2020 року у справі № 640/20172/16-а (https://reyestr.court.gov.ua/Review/90329193) .

Отже, правопорушення, вчинення якого ставиться в провину позивачу, не є триваючим, оскільки, може бути скоєне виключно у момент подання митному органу митних декларацій.

У свою чергу, на підставі ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова про порушення митних правил № 0422/80500/21 від 26.01.2022 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 243, 251 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської митниці (як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про скасування постанови та закриття провадження у справі про порушення митних правил, задовольнити частково.

Скасувати постанову Сумської митниці у справі про порушення митних правил № 0422/80500/21 від 26.01.2022 року, а провадження у справі про порушення митних правил № 0422/80500/21 закрити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: І.Г. Бичков