Справа № 560/4857/22
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4857/22
РІШЕННЯ

іменем України

10 травня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.03.2022 №94. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з 07.06.1982 по 03.08.1996, зарахувавши до його трудового стажу період з 11.06.1983 по 19.01.1994.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після досягнення пенсійного віку, він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", маючи необхідний трудовий стаж, та надавши всі наявні підтверджуючі документи. Відповідач листом від 23.03.2022 року повідомив про відмову у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 07.06.1982 по 03.08.1996, оскільки записи у трудовій книзі містять виправлення. Також відповідач повідомив про відмову у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу роботи.

Ухвалою суду від 13.04.2022 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач на адресу суду подав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволені позовних вимог, оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії від 23.03.2022 №94 прийнято правомірно.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, а також оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 60 років, що доводиться відомостями його паспорта і ніким під сумнів не ставиться. Позивач 21 лютого 2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", надавши всі підтверджуючі документи.

Рішенням від 23.03.2022 року №94 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. Підстава відмови - відсутність необхідного страхового стажу роботи, про що позивача повідомлено листом від 23.03.2022 року №4301/03-16.

Згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №94 до страхового стажу позивача не зарахований період роботи з 07.06.1982 по 03.08.1996, оскільки записи у трудовій книзі внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: в графі 4 у підставі внесення запису про прийняття на роботу наявне виправлення в даті наказу.

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивача наявні незасвідчені належним чином виправлення, які і стали підставою незарахування спірного періоду до страхового стажу.

Не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV, Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 року №1788-XII, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року №637.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч. 3 ст. 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV фізичні особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років до 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років мають особи за наявності страхового стажу (на момент звернення): з 1 січня по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до ст. 1 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 року (далі Закон №1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно із статтею 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника з огляду на положення статті 48 Кодексу законів про працю України, статті 62 Закону №1788-XII та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі по тексту Порядок № 637), є трудова книжка.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до статті 107-3 Виправно-трудового кодексу України (прийнятого 23.12.1970 №3325-VІІ, втратив чинність з 01.01.2004 у зв`язку з набуттям чинності Кримінально-виконавчого кодексу України від 11.07.2003 №1129-ІV) у період, коли позивач відбував покарання, час роботи засуджених зараховувався до загального і безперервного трудового стажу. Відповідно до вимог цієї статті засуджені до обмеження волі залучаються до праці, як правило, на виробництві виправних центрів, а також на договірній основі на державних або інших форм власності підприємствах, за умови забезпечення належного нагляду за їхньою поведінкою. Праця засуджених до обмеження волі регулюється законодавством про працю, за винятком правил прийняття на роботу, звільнення з роботи, переведення на іншу роботу.

Засуджені можуть залучатися без оплати праці тільки до робіт з благоустрою гуртожитків і прилеглих до них територій. Ці роботи засуджені виконують, як правило, в порядку черговості у неробочий час тривалістю не більше двох годин на тиждень.

Відповідно до довідки ДУ "Житомирська виправна колонія" ОСОБА_1 був засуджений 21.04.1983 року Рівенським обласним судом на 15 років позбавлення волі. Позивач відбував покарання в ДУ "Житомирська виправна колонія" у період з 11.06.1983 по 19.01.1994.

Згідно з довідкою від 08.10.2021 року №5/4/15-94-21/9-99 позивач з червня 1983 року працював та отримував заробітну плату.

З огляду на те, що на час вирішення питання про обчислення загального страхового стажу позивача Виправно-трудовий кодекс України та Кримінально-виконавчий кодекс України прямо передбачали можливість включення до загального стажу роботи періоду відбування покарання у виді позбавлення волі, а також відсутності спору між сторонами щодо роботи позивача у спірний період часу у ДУ "Житомирська виправна колонія", то період роботи позивача з 11.06.1983 по 19.01.1994 має бути зарахований до його загального страхового стажу.

У справі за подібних правовідносин Верховний Суд висловив правову позицію щодо застосування зазначених вище норм матеріального права (постанова від 30.01.2018 року у справі № 211/1432/17 (2-а/211/103/17)).

Оскільки судом встановлено відсутність підстав для неврахування вищезазначеного стажу роботи з метою призначення особі пенсії, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі - шляхом скасування необґрунтованого рішення відповідача, зобов`язання зарахувати позивачу трудовий/страховий стаж до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком, провівши відповідний перерахунок стажу, а також призначення йому пенсії за віком з дати звернення до відповідача з відповідною заявою.

Відповідно до статті 77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки відповідач не довів правомірність спірного рішення, наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частин 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн, а тому, ці витрати необхідно стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №94 від 23.03.2022 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком період роботи з 07.06.1982 по 03.08.1996, та призначити пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" з 19.02.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя О.П. Шевчук