Справа № 551/104/22
Суддя: Вергун Н. В.
Дата ухвалення: 2022-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №551/104/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" травня 2022 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вергун Н.В.,

за участю секретаря судових засідань Кирди Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селищі Шишаки Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира роти 4 батальйону 3 роти УПП в м.Київ ДПП старшого лейтенанта поліції Проценка Богдана Вікторовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

в с т а н о в и в :

04 лютого 2022 року на адресу суду надійшов позов ОСОБА_1 до командира роти 4 батальйону 3 роти УПП в м. Київ ДПП старшого лейтенанта поліції Проценка Б.В., Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАО № 5263897 від 26 січня 2022 року щодо накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 січня 2022 року, близько 22 год. у м. Київ він керував транспортним засобом МАN18.225, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції. Після надання ним поліцейським документів для перевірки, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 повідомив, що він керує транспортним засобом, будучи позбавленим такого права відповідно до постанови суду від 26 листопада 2021 року, та не дивлячись на заперечення про те, що йому нічого з цього приводу не відомо, виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки про притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, станом на 26 січня 2022 року, йому нічого не було відомо, разом з тим, працівник поліції не надав йому можливість надати пояснення, не роз`яснив права.

З огляду на викладене, просив суд визнати спірну постанову незаконною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 07 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, у зв`язку з чим призначено судове засідання о 13 год. 00 хв. 04 березня 2021 року, яке, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, відкладено до 13 год. 00 хв. 21 квітня 2022 року, про що повідомлено сторони / а.с.12, 17 /.

15 квітня 2022 року на електронну адресу суду від представника Департаменту патрульної поліції Осипенка С.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі / а.с.22-23/.

Крім того, цього ж дня, через систему «Електронний суд» на адресу суду від представника Департаменту патрульної поліції Осипенка С.В. надійшло клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 15 квітня 2022 року клопотання представника Департаменту патрульної поліції Осипенка С.В. задоволено, ухвалено провести судове засідання 21 квітня 2022 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням додатку «EasyCon» / а.с.28 /.

Ухвалою суду від 21 квітня 2022 року за клопотанням представника позивача проведення судового засідання у справі відкладено до 13 год. 00 хв. 06 травня 2022 року.

Сторони та їх представники, належним чином повідомлені про місце, дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

06 травня 2022 року на адресу суду від представника позивача адвоката Смірнова С.І. надійшла заява про розгляд справи у його та позивача відсутність, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Крім того, цього ж дня на адресу суду від представника позивача адвоката Смірнова С.І. надійшла відповідь на відзив відповідача та заява на відшкодування судових витрат.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, дана справа у відповідності до ч.9 ст.205 КАС України розглядається у письмовому провадженні і відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд, керуючись принципом верховенства права, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що постановою Шишацького районного суду Полтавської області від 26 листопада 2021 року / справа № 551/1136/21 / ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи №551/1136/21, правопорушнику зазначену постанову помилково було надіслано за іншою адресою і до суду повернувся конверт з відміткою «адресат за вказаною адресою не проживає». Проте, працівником суду до автоматизованої системи документообігу суду «Д-3» було внесено відомість про набрання постановою 21 грудня 2022 року законної сили.

Таким чином, станом на 26 січня 2022 року ОСОБА_1 дійсно не було достовірно відомо про позбавлення його права керування транспортними засобами строком на один рік, хоча до автоматизованої системи документообігу суду «Д-3» на той час вже було внесено дані про набрання постановою законної сили і дії працівника поліції є правомірними.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.286 КАС України до повноважень суду при вирішенні справи належить залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу; змінити захід стягнення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАО № 5263897 від 26 січня 2022 року, винесеною командиром роти 4 батальйону 3 роти УПП в м. Київ ДПП, старшим лейтенантом поліції Проценком Б.В., щодо накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП та закриття провадження у справі, - підлягають задоволенню.

Що стосується розподілу судових витрат, то суд робить наступні висновки.

Сплачений позивачем судовий збір, суд вважає за можливе віднести за рахунок держави та повернути позивачеві сплачену суму судового збору в розмірі 496 грн. 20 коп.

Частиною 2 статті 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката закріплено у частині 5 статті 134 КАС України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 грудня 2012 року № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні /пункт 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI/.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення /пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України № 5076-VI/.

Відповідно до статті 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У даній справі, з метою отримання професійної правничої допомоги між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Смірновим С.І. 31 січня 2022 року було укладено договір №05/2022 про надання правничої допомоги.

На підтвердження наданих послуг, суду, представником позивача адвокатом Смірновим С.І., надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2764 від 23 квітня 2019 року, ордер на надання правової допомоги серії ВІ №1080793 від 31 січня 2022 року, копію квитанції без № від 31 січня 2022 року про отримання гонорару в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Разом з тим, стороною позивача не надано детального опису робіт /наданих послуг/.

Суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, у відповідності до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові 21.01.2021 №280/2635/20, відповідно до якого КАС України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Зазначені норми /статті 134, 139/ були введені в КАС України з 15 грудня 2017 року, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд враховує, що зазначена адміністративна справа в силу пункту 2 частини 6 статті 12 КАС України є справою незначної складності.

Суд вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи не є належним чином обґрунтованою та завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на те, що предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві, суд вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 2000,00 гривень.

Отже, до стягнення підлягають витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 2000,00 грн. Стягнення витрат на правову допомогу у вказаній сумі суд вважає цілком співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

На підставі викладеного та керуючись ст.19 Конституції України, статтями ст.8,9,72, 77, 86, 90, 241-246, 250, 257- 258, 262-263,286, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 , - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАО № 5263897 від 26 січня 2022 року щодо накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, та закрити провадження по справі.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , з державного бюджету 496 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, , адреса місця знаходження: м. Київ, вул. Федора Ернеста,3, витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 2 000 / дві тисячі грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: