Справа № 420/20818/21
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/20818/21
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів: Стас Л. В., Шеметенко Л. П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.04.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078);

- зобов`язати нарахувати та виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463,15 грн. за період з 01.03.2018 по 30.04.2020 включно, в сумі 116041,77 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 (далі Порядок №44), з урахуванням раніше виплачених сум.

Також позивач просив зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач пояснив, що з 26.10.2017 по 30.04.2020 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . У період проходження військової служби, нарахування індексації грошового забезпечення здійснювалося не в повному обсязі.

Так, на думку позивача, ВЧ НОМЕР_1 порушило вимоги абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, а саме: замість проведення виплат щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення в сумі 4 463,15 грн. в місяць, виплачувало лише поточну індексацію грошового забезпечення на загальну суму 2 867,27 грн.

За розрахунками позивача, загальна сума заборгованості з виплати щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.04.2020 складає 116 041,77 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін,у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку, що місяць березень 2018 року, в якому відбулось підвищення посадового окладу позивача, та відповідно і інших складових грошового забезпечення, є базовим для обчислення індексу споживчих цін, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з наступного місяця, тобто з квітня 2018 року.

При цьому, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України індекс споживчих цін (індекс інфляції) в березні 2018 року становив 101,1 %, в квітні 2018 року становив 100,8 %, в травні 2018 року 100,0%, в червні 100,0%, в липні 99,3%, в серпні 100,0%, в вересні 101,9%, в жовтні 101,7%.

Таким чином, лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% (100,8% * 100,0% * 100,0% * 99,3% * 100,0% * 101,9% * 101,7% * 100) було перевищено, а, отже, у позивача виникло право на індексацію заробітної плати. При цьому, оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію необхідно було проводити з грудня 2018 року.

На підставі вказаного, суд дійшов висновку, що, в розрізі спірного періоду, позовні вимоги щодо необхідності нарахування індексації грошового забезпечення у фіксованому розмірі є необґрунтованими.

Суд звернув увагу, що аналогічні доводи, однак без визначення конкретної суми індексації (фіксованої суми), наводилися позивачем у справі №420/5085/20, де, за результатом її розгляду, суд дійшов висновку щодо нарахування суми індексації грошового забезпечення, слід проводити з урахуванням базового місяця березень 2018 року.

При цьому, як відзначив суд першої інстанції, судове рішення у справі №420/5085/20, в частині нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.04.2020 виконано.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Скаржник наполягає на тому, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову, необґрунтовано керувався абзацами 1, 2 пункту 5 та пункту 1-1 Порядку №1078 , оскільки застосуванню підлягали норми абзаців 4-6 пункту 5 вказаного нормативного акта.

Так, за згаданими нормами, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.

Отож, ураховуючи, що одночасно зі збільшенням посадових окладів був зменшений розмір щомісячної премії та скасовано виплату щомісячної додаткової винагороди, за твердження позивача, збільшення грошового доходу в березні 2018 року, в порівнянні з лютим 2018 року не відбулося.

Резюмуючи викладене, скаржник наголошує, на наявність права на щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по по 30.04.2020 включно в розмірі 4463,15 грн., а з 01.12.2018, на його думку, до цієї суми індексації ще й повинна нараховуватись додаткова сума індексації, яка складалась внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації. Проте, відповідачем індексацію грошового забезпечення у фіксованому розмірі було проігноровано, а виплачено тільки додаткову.

ВЧ НОМЕР_1 правом подання відзиву на апеляцію не скористалась.

У зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, розглядається в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

З 26.10.2017 по 30.04.2020 ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

05.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до командира ВЧ НОМЕР_1 із рапортом, у якому просив нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 26.10.2017 по 28.02.2018 в сумі 174 37,29 грн, а також провести перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення (враховуючи фіксовану суму індексації за березень 2018 року) за період з 01.03.2018 по теперішній час.

Зазначений рапорт відповідачем був отриманий 12.02.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, відповідачем проігнорована дана заява, оскільки жодної відповіді надано не було.

Не погоджуючись із бездіяльністю ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 26.10.2017 по 30.04.2020 включно, позивач звернувся до суду з такими позовними вимогами:

визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 26.10.2017 по 30.04.2020 включно;

зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26.10.2017 по 30.04.2020 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 26.10.2017 по 28.02.2018 січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 30.04.2020 березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 .

За результатом розгляду судової справи №420/5085/20 визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 26.10.2017 по 30.04.2020 включно.

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26.10.2017 по 30.04.2020 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 26.10.2017 по 28.02.2018 січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 30.04.2020 березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078.

Дане судове рішення було виконано відповідачем.

Позивач вважає, що у період з 01.03.2018 по 30.04.2020 йому до виплати підлягала сума індексації у фіксованому розмірі 4463,15 грн. щомісяця, а відповідач за цей період виплатив лише додаткову суму індексації.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

З аналізу положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII) та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 (далі - Закон №1282-ХІІ) убачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці.

Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.

Згідно з пунктом 10-2 Порядку №1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з пунктом 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Таким чином, місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в частині нарахування та виплати щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.04.2020, колегія суддів керується таким.

01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, якою встановлені нові підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців.

Скаржник наголошує, що у зв`язку зі скасуванням додаткових видів грошового забезпечення у нього грошовий дохід в березня 2008 порівняно з лютим 2018 не відбувся.

Водночас, слід зауважити, що оскільки щомісячна грошова винагорода (премії, які отримували військовослужбовці) не є постійною величиною, не була основною та змінювалась (зменшувалась/збільшувалась), тому така складова грошового забезпечення не повинна впливати на розмір індексації грошового забезпечення.

Згідно офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України індекс споживчих цін (індекс інфляції) в квітні 2018 року становив 100,8%, в травні 2018 року 100,0%, в червні 2018 року 100,0%, в липні 2018 року 99,3%, в серпні 2018 року 100,0%, в вересні 2018 року 101,9%, в жовтні 2018 року 101,7%.

Отже, лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% (100,8% * 100,0% * 100,0% * 99,3% * 100,0% * 101,9% * 101,7% * 100) перевищено. При цьому, оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію необхідно проводити з грудня 2018 року (п.1-1 Порядку №1078).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що грошове забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.03.2018 по 30.11.2018 індексації не підлягало.

Щодо періоду з 01.12.2018 по 30.04.2020 колегія суддів зазначає таке.

Індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з квітня 2018 року по жовтень 2018 року (який опубліковано у листопаді 2018 року), перевищив поріг індексації і становив 103,7% або 1,037. Таким чином, у грудні 2018 року для індексації грошового забезпечення військовослужбовців застосовується індекс 3,7% (103,7% - 100%). Індекс 3,7% зберігався в січні-лютому 2019 року (до наступного перевищення порогу індексації 103,0%).

Таким чином, згідно вимог Порядку №1078, з грудня 2018 року по день звільнення з військової служби ОСОБА_1 .ВЧ НОМЕР_1 правильно була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у сумі 2406,18 грн.

За таких умов, колегія суддів вважає, що право позивача на отримання індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 30.04.2020 з боку ВЧ НОМЕР_1 не є порушеним.

За результатами апеляційного перегляду справи, розподіл судових витрат не проводиться.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 10.05.2022.