Справа № 380/4492/22
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/4492/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Львівській області

про визнання протиправною та скасування вимоги

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом у якому заявлено позовну вимогу: визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06 жовтня 2021 року № Ф-86027-13-У ГУ ДПС у Львівській області про сплату ОСОБА_1 (РНКПО НОМЕР_1 ) заборгованості в сумі 5 895, 15 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, вона була зареєстрована як фізична особа підприємець з 05.10.2016 по 11.06.2019 за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 . Позивачка у вказаний період і на день подання адміністративного позову є найманим працівником, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_2 , формою ОК-5 та довідкою від 11.05.2022 № БШ-0000003. Зазначає, що є застрахованою особою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Позивачка зазначає, що особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем. Позивачка покликається на правову позицію Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 440/2149/19. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 28.02.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Відповідач проти позову заперечив, подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що згідно інформації з електронного кабінету платника податків, а саме з даних про взяття на облік платників податків, ОСОБА_1 зареєстрована у встановленому законом порядку як фізична особа підприємець, включена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ідентифікаційний код в РНОКПП НОМЕР_1 , та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Львівській області (Львівська державна податкова інспекція Сихівський район м. Львова) як платник податків з 05.10.2016. Відповідно до Інтегрованої картки платника податку для фізичних осіб підприємців, у тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування, які проводять незалежну професійну діяльність станом на 30.09.2021 у позивача обліковується недоїмка у розмірі 5895,15 грн.. З огляду на це, Головне управління ДПС у Львівській області виставлено вимогу від 06.10.2021, при цьому контролюючий орган діяв у відповідності до чинного законодавства України. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачка подала відповідь на відзив на позовну заяву.

Дослідивши заяви по суті справи та письмові докази суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 05.10.2016 по 11.06.2019 була зареєстрована фізичною особою підприємцем за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 ; була включена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ідентифікаційний код в РНОКПП НОМЕР_1 ; перебувала на обліку в Головному управлінні ДПС у Львівській області (Львівська державна податкова інспекція Сихівський район м. Львова) як платник податків.

Позивачка у вказаний період була найманим працівником, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_2 , формою ОК-5 та довідкою від 11.05.2022 № БШ-0000003.

Відповідно до Інтегрованої картки платника податку для фізичних осіб підприємців, у тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування, які проводять незалежну професійну діяльність станом на 30.09.2021, за позивачем обліковується заборгованість (штраф, пеня) зі сплати єдиного внеску станом на 30.09.2021 у розмірі 5895,15 грн.

06 жовтня 2021р. ГУ ДПС у Львівській області сформовано Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-86027-13У, якою зобов`язано ОСОБА_1 сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску (штраф, пеню) станом на 30 вересня 2021 р. в сумі 5895,15 грн.

Не погодившись з вимогою про сплату боргу позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із абзацом третім п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Як передбачено в абзаці першому п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Абзацом другим цієї ж норми встановлено, що у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом є недоїмкою (п.6 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI).

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Аналіз вищенаведених норм права вказує, що необхідною умовою для сплати фізичною особою-підприємцем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є здійснення такою особою підприємницької діяльності, при цьому, неотримання доходу від такої діяльності, у відповідності до п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI, не дає підстав для звільнення від сплати єдиного внеску.

При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Разом з тим, у відповідності до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 04.12.2019 року у справі №440/2149/19 «особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем».

ОСОБА_1 з 05.10.2016 по 11.06.2019 була зареєстрована фізичною особою підприємцем та включена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ідентифікаційний код в РНОКПП НОМЕР_1 , перебувала на обліку в Головному управлінні ДПС у Львівській області (Львівська державна податкова інспекція Сихівський район м. Львова) як платник податків.

Позивачка у спірний період була найманим працівником, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_2 , формою ОК-5 та довідкою від 11.05.2022 № БШ-0000003.

Таким чином, позивачка була учасником системи загальнообов`язкового державного соціального страхування як найманий працівник та саме на роботодавця покладено обов`язок щодо сплати єдиного внеску з його заробітної плати.

Інше тлумачення норм Закону №2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями, які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Факт перебування особи на обліку в органах фіскальної служби не змінює вищенаведених висновків, оскільки взяття на облік осіб, в тому числі юридичних або самозайнятих, здійснюється органом доходів і зборів незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того чи іншого податку або збору.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.01.2020 у справі №480/4656/18.

Окрім того, оспорюваною вимогою позивача зобов`язано сплатити заборгованість у розмірі 5895,15 грн. зі сплати єдиного внеску, з яких 3483,14 грн. становить штраф, а 2412,01 грн. - пеня, які згідно даних облікової картки платника податку нараховані з 20.09.2021, тобто після проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності.

За наведених обставин, вимога Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.10.2021 № Ф-86027-13У про сплату заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 5895,15 грн. є неправомірною та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість свого рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею згідно квитанції 0.0..1 від 11.02.2022 при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати Вимогу Головного управління ДПС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) від 06.10.2021 № Ф-86027-13У на загальну суму 5895,15 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (код ЄДРПОУ ВП 43968090, адреса: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Крутько О.В.