Справа № 500/7555/21
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/7555/21 пров. № А/857/2220/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Пліша М.А.,

за участі секретаря судового засідання Рибачука А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рібус"на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року(суддя Дерех Н.В., м. Тернопіль, повний текст рішення складено 20 грудня 2021 року) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рібус" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рібус" (далі ТОВ Рібус) у листопаді 2021 року звернулося до суду з адміністративним позовом доГоловного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України (далі ГУДПС у Тернопільській області, ДПС України відповідно), в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУДПС у Тернопільській області №2811562/42584569 від 30.06.2021, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 02.11.2020 на загальну суму 4289677,02 грн., в т.ч. ПДВ 714946,17 грн.; зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) податкову накладну №1 від 02.11.2020 подану позивачем.В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачем виконані всі умови для реєстрації податкової накладної та надані всі необхідні документи, проте спірна податкова накладна не зареєстрована в ЄРПН, що свідчить про протиправність дій відповідачів. Позивач вважає, що за таких обставин ДПС України зобов`язаний зареєструвати спірні в даній справі податкову накладну.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задоволити позов в повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що контролюючим органом у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не вказано конкретного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Вказує, що податкова накладна була виписана по факту першої події, а саме поставка товару, і документів які були надані на розгляд Комісії було цілком достатньо для підтвердження надання послуг по продажу скретч-карток на пальне.

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

На адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки ним не отримано ухвалу про відкриття провадження та апеляційну скаргу. Апеляційний суд відхиляє таке клопотання, оскільки згідно з матеріалів справи, ухвала про відкриття провадження та апеляційна скарга були надіслані на офіційну електронну адресу відповідача.

Також на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від представника позивача, обґрунтоване введенням воєнного стану на території України. Апеляційний суд відхиляє таке, оскільки учасники справи не позбавлені можливості участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в справі достатньо доказів для її розгляду за наявними у ній матеріалами, крім того, участь сторін при розгляді даної справи не визнавалась судом апеляційної інстанції обов`язковою.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності якого є КВЕД 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами.

Позивачем подано для реєстрації в ЄРПН податкову накладну №1 від 02.11.2020.

Після цього, позивачем отримано квитанцію від 24.06.2021, у відповідності до якої реєстрація податкової накладної була зупинена та зазначено, платник податку, яким подано для реєстрації податкову накладну/ розрахунок коригування в ЄРПН, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (а.с. 8).

Позивачем подано повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, з відповідними додатками на підтвердження реальності господарських операцій по вищевказаним податковим накладним (а.с. 11-50).

Однак, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН було прийнято рішення від 30.06.2021 №2811562/42584569 про відмову у реєстрації податкових накладних. Вказане рішення комісії про відмову у реєстрації зазначених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних мотивоване тим, що позивачем не надано копій документів, а саме: розрахункових документів та банківських виписок з особових рахунків (а.с. 6).

Не погодившись з такими діями відповідачів, позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у податкового органу при прийнятті рішення були відсутні документи, що підтверджували господарські операції, за якими виписані спірні податкові накладні, тобто не підтверджували ні реальність здійснення господарських операцій по поданій на реєстрацію податковій накладній, ні надавали можливості перевірити, за якою подією її сформовано чи за датою зарахування коштів від покупця як оплата за товар, чи датою відвантаження товарів. Доказів того, що платник податків надав до контролюючого органу розрахункові документи або банківські виписки про оплату по контрагентах щодо спірної податкової накладної учасниками справи суду не подано та судом не було здобуто. Вважає, що контролюючий орган дійшов правомірного висновку, що платником податку не подано розрахункових документів або банківських виписок з особових рахунків.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК України), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в ЄРПН, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України передбачено Наказом Міністерства фінансів України Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 520 від 12.12.2019 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 за № 1245/34216) (далі - Порядок № 520).

Прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня) (п. 2 Порядку № 520).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3 Порядку № 520).

За правилами пункту 4 Порядку № 520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку № 520 встановлено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (п. 7 Порядку № 520).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, пункт 5 Порядку № 520 визначає перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, однак такий перелік не є вичерпним.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що за результатами господарських операцій з ТОВ ЕКО ЛАН БЦ, позивач склав податкову накладну № 1 від 02.11.2020 на загальну суму 4289677,02 грн., в т.ч. 714946,17 грн. ПДВ, яку надіслав на реєстрацію до ЄРПН.

Після цього, позивачем отримано квитанцію від 24.06.2021, у відповідності до якої реєстрація податкової накладної була зупинена та зазначено, платник податку, яким подано для реєстрації податкову накладну/ розрахунок коригування в ЄРПН, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Позивачем на виконання пропозиції, зазначеної у квитанції про зупинення реєстрації спірної податкової накладної комісії контролюючого органу подано копії окремих документів, а саме:

1)Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено; 2) Пояснення; 3) Оборотно-сальдова відомість по рахунку 281; 4) Податкове повідомлення-рішення; 5) Договір поставки з ТОВ «Еко Лан БЦ» від 02.11.2020; 6) Видаткова накладна на ТОВ «Еко Лан БЦ»; 7) Договір поставки з ТОВ «Ліван Торг» від 19.02.2019; 8) Видаткові накладні на ТОВ «Ліван Торг»; 9) Договір купівлі-продажу з ПП «Окко - Бізнес Контракт» від 13.02.2019; 10) Видаткова накладна на ПП «Окко - Бізнес Контракт»; 11) Договір поставки з ТОВ «Нафтотрейд Ресурс» від 11.03.2019; 12) Видаткова накладна на ТОВ «Нафтотрейд Ресурс».

Платником не долучено розрахункових документів (платіжного доручення або виписки банку) на придбання товарно-матеріальних цінностей по контрагентах ТОВ «Еко Лан БЦ», ТОВ «Ліван Торг», ПП «Окко Бізнес Контракт» та ТОВ «Нафтотрейд Ресурс».

Обґрунтовуючи відсутність розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, апелянт вказує, що такі були відсутні, оскільки згідно пункту 5.1 Договору поставки №02.11/1-20від 02.11.2020 оплата вартості товару здійснюється протягом дії даного Договору, а такий діє до 31.12.2021, а отже оплата покупцем товару буде здійснена протягом строку визначеного договором.

Однак, апеляційний суд зазначає, що позивач вказує що станом на 12.02.2020 на складі рахувались товарно-матеріальні цінності, залишки яких виникли внаслідок проведення операцій з купівлі-реалізації паливних карток. Постачальниками позивача були ТОВ «Ліван Торг», ПП «Окко - Бізнес Контракт», ТОВ «Нафтотрейд Ресурс».

Згідно Договору поставки №СК-133-705 від 19.02.2019, який укладено між позивачем та ТОВ «Ліван Торг», пунктом 4.1 передбачено, що оплата товару здійснюється шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку на товар (а.с. 15).

Позивачем не долучено розрахункових документів на придбання товарно-матеріальних цінностей по контрагенту ТОВ «Ліван Торг».

Згідно Договору купівлі-продажу нафтопродуктів №43ТЛ-2390/19 від 13.02.2019, який укладено позивачем з ПП «Окко - Бізнес Контракт», пунктом 2.1 передбачено, що товар передається у власність лише на підставі повної попередньої оплати товару (а.с. 33).

Позивачем не долучено розрахункових документів на придбання товарно-матеріальних цінностей по контрагенту ПП «Окко - Бізнес Контракт».

Згідно Договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями №ТШК14769 від 11.03.2019, який укладено позивачем з ТОВ «Нафтотрейд Ресурс», пунктом 4.2 передбачено, що розрахунки за товар здійснюються на умовах 100% попередньої оплати (а.с. 42).

Позивачем не долучено розрахункових документів на придбання товарно-матеріальних цінностей по контрагенту ТОВ «Нафтотрейд Ресурс».

Відтак, у позивача були наявні розрахункові документи на придбання товарно-матеріальних цінностей по вказаних вище контрагентах, однак податковому органу надані не були після прийняття рішення про зупинення реєстрації податкової накладної, а тому відповідач не міг надати їм правову оцінку при прийнятті оскаржуваного рішення.

Щодо покликання позивача, що контролюючим органом не враховано, що позивач за результатом господарської операції склав податкову накладну, на виконання вимог п. 187.1. ст. 187 ПК України, за правилом першої події, а саме поставка товару, і документів які були надані на розгляд Комісії було цілком достатньо для підтвердження надання послуг по продажу скретч-карток на пальне та формування залишків товарно-матеріальних цінностей.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на момент подання первинних документів, у зв`язку із зупиненням реєстрації податкової накладної, у позивача були наявні розрахункові документи з іншими контрагентами, які підтверджують формування залишків товарно-матеріальних цінностей. Однак, докази того, що такі були подані контролюючому органу відсутні.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем не подано контролюючому органу належні та достатні копії первинних документів, для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, а тому рішення комісії ГУДПС у Тернопільській області №2811562/42584569 від 30.06.2021, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 02.11.2020 на загальну суму 4289677,02 грн., в т.ч. ПДВ 714946,17 грн. прийняте правомірно і таке не підлягає скасуванню.

Крім цього, зв`язку з тим, що судом апеляційної інстанції встановлено правомірність винесення оскаржуваного рішення, а тому відсутні правові підстави для зобов`язання зареєструвати ДПС України в ЄРПН податкову накладну№1 від 02.11.2020, оскільки така є похідною від правомірно винесеного рішення контролюючого органу.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову в задоволення адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження позивача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рібус" залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 рокув справі №500/7555/21- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 10.05.2022