Справа № 280/12398/21
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 травня 2022 року (09:55)Справа № 280/12398/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

13.12.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування при призначенні щомісячного довічного грошового утримання позивачу як судді у відставці до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Харківському юридичному інституті ім. Ф.Н.Дзержинського (з 01.09.1979 по 01.07.1983) - 1 рік 11 місяців 00 днів;

визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування при призначенні щомісячного довічного грошового утримання позивачу як судді у відставці до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду роботи (професійної діяльності) тривалістю три роки, вимога щодо якого визначена законом, чинним на час призначення позивача на посаду судді вперше, та надає право для призначення на посаду судді;

зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - Харківському юридичному інституті ім. Ф.Г. Дзержинського (період навчання з 01.09.1979 по 01.07.1983) - 1 рік 11 місяців 00 днів;

зобов`язати відповідача зарахувати до стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період роботи (професійної діяльності) позивача тривалістю три роки, вимога щодо якого визначена законом, чинним на час призначення ОСОБА_1 на посаду судді вперше, та надає право для призначення на посаду судді;

зобов`язати відповідача здійснити з 21.09.2021 перерахунок щомісячного довічною грошового утримання позивача як судді у відставці із врахуванням додатково зарахованого до стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - періоду навчання у вищому юридичному навчальному закладі тривалістю 01 рік 11 місяців 00 днів та періоду роботи (професійної діяльності) тривалістю три роки, вимога щодо якого визначена законом, чинним на час призначення позивача на посаду судді вперше, та надає право для призначення на посаду судді.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що наказом Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2021 року позивачку відраховано зі складу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 20 вересня 2020 року у зв`язку із звільненням з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку. У вересні 2021 позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці замість пенсії за віком, проте рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області №97 від 23.09.2021 позивачці призначено з 21.09.2021 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 50% заробітної плані виходячи лише зі стажу роботи безпосередньо на посаді судді - 18 років 10 місяців 04 дні. Вважає, що відповідач протиправно не врахував до стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання 23 роки 08 місяців 28 днів, за наявності яких розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці має бути не 50 відсотків, а 56 відсотків суддівської винагороди. Позивачка не погодившись із цим рішенням звернулась до відповідача із заявою, у якій просила зарахувати до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, крім стажу роботи безпосередньо на посаді судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Харківському юридичному інституті ім. Ф.Н. Дзержинського (з 01.09.1979 по 01.07.1983), що становить 1 рік 11 місяців, а також 3 роки зі стажу роботи адвокатом в період з 01.08.1983 по 15.11.2002, та здійснити відповідний перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56 відсотків суддівської винагороди судді. Відповідач відмовив позивачу листом від 11.10.2021 №14596-13887/Ж-02/8-0800/21. Таку відмову позивачка вважає протиправною та просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 17.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

25.01.2022 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 5476), в якому зазначає, що відповідач вважає позов таким, шо не підлягає задоволенню з наступних підстав. Зазначає, що з 21.09.2021 позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання, як суддя у відставці. Щомісячне довічне грошове утримання судці у відставці ОСОБА_1 призначено та виплачується в розмірі 50% заробітної плати від суддівської винагороди судді та виходячи з роботи безпосередньо на посаді судці - 18 років 10 місяців 04 дні. Щодо зарахування половини строку навчання у вищих навчальних закладах та періоду роботи який дає право на призначення на посаду судді. Питання щодо зарахування до стажу роботи на посаді судці, який враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці вирішується відповідно до норм статті 137 Закон №1402 - до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Таким чином, Законом наведено вичерпний перелік посад, стаж роботи на яких зараховується до стажу судді, та може бути врахований при здійсненні перерахунку згідно з цим законом. Отже, половину строку навчання у вищих навчальних закладах та періоду роботи який дає право на призначення на посаду судді було враховано до стажу, який дає право на звільнення у відставку, в довідці Шевченківського районного суд м. Запоріжжя, але зазначений час не є стажем, вимога щодо якого визначена законом та враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме при визначенні відсоткового значення для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зазначає, що на день, коли позивач почала виконувати функції судді, законодавством не було передбачено зарахування до стажу судді, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання половину строку навчання у вищих навчальних закладах та періоду роботи який дає право на призначення на посаду сущі. Відповідно до ч. 1 ст.7 Закону №2862 зазначено, що на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою. Тобто, три роки роботи в галузі права - це вимоги до кандидати на посаду судді, а не стаж, який зараховується до стажу роботи на посаді суддів при призначенні щомісячного довічного грошового утримання. Отже, при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу враховується лише стаж роботи суддею, головою Шевченківського районного суд м. Запоріжжя з 18.11.2002 по 16.09.2021, який становить 18 років 10 місяців 04 дні. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 Указом Президента України від 11 листопада 2002 року № 1001/2002 призначена строком на п`ять років на посаду судді Шевченківською районного суду м. Запоріжжя.

Постановою Верховної Ради України від 30 жовтня 2008 року №625-VІ позивачку обрано суддею Шевченківського районного суду м. Запоріжжя безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 16.09.2021 №1999/0/15-21 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у зв`язку з поданням заяви про відставку» позивачку звільнено з посади судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2021 року №10-К «Про відрахування судді ОСОБА_1 зі складу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя» позивачку відраховано зі складу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя 20 вересня 2020 року у зв`язку із звільненням з посади судді.

21 вересня 2021 року позивачка звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області, із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області №97 від 23.09.2021 позивачці призначено з 21.09.2021 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% заробітної плані (суддівської винагороди судді) та виходячи зі стажу роботи безпосередньо на посаді судді - 18 років 10 місяців 04 дні.

29.09.2021 позивачка звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою, у якій просила зарахувати до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, крім стажу роботи безпосередньо на посаді судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Харківському юридичному інституті ім. Ф.Н. Дзержинського (з 01.09.1979 по 01.07.1983), що становить 1 рік 11 місяців, а також 3 роки зі стажу роботи адвокатом в період з 01.08.1983 по 15.11.2002, та здійснити відповідний перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 11.10.2021 №14596-13887/Ж-02/8-0800/21 позивачці відмовлено у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, крім стажу роботи безпосередньо на посаді судді, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та 3 років стажу роботи адвокатом та у здійсненні відповідного перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивачка звернулась до суду із цим позовом.

1.Щодо не включення відповідачем до стажу позивача, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання у вищому навчальному закладі, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI (в редакції, яка діяла до 28.03.2015 набрання чинності Законом № 192-VIII, яким Закон №2453-VI було викладно в новій редакції) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом № 2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом від 15.12.1992 № 2862-ХІІ Про статус суддів (далі № 2862-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону № 2862-ХІІ, кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

На час набрання чинності Законом № 2453-VI (30.10.2010) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів.

Згідно з пунктом 3-1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів, чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Враховуючи викладене вище, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом № 2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, яке дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби.

Це підтверджується також положеннями Закону України від 21.12.2016 №1798-VIII Про Вищу раду правосуддя, яким були внесені зміни в Закон № 2453-VI, зокрема, пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень доповнено абзацом четвертим такого змісту: Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Отже, не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Із матеріалів справи судом встановлено, що до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку, належить враховувати, крім роботи на посаді судді, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі Харківському юридичному інституті ім. Ф.Н.Дзержинського (з 01.09.1979 по 01.07.1983) - 1 рік 11 місяців 00 днів.

Отже, з огляду на наведені обставини та законодавчі приписи, стаж роботи позивача на посаді судді, до якого, як вже було зазначено, має бути зараховано половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 06.03.2018 у справі № 308/6953/17, від 19.06.2018 у справі № 243/4458/17, від 20.12.2018 у справі № 482/684/17, від 18.01.2019 у справі № 137/173/17 та інших.

Щодо не включення відповідачем при призначенні щомісячного довічного грошового утримання позивачу як судді у відставці до стажу роботи на посаді судді, періоду роботи (професійної діяльності) тривалістю три роки, то суд зазначає наступне.

Із матеріалів справи судом встановлено, що до призначення на посаду судді позивачка займалась адвокатською діяльністю.

Так, робота на посаді адвоката, на день обрання позивача суддею, не визначалася як стаж, що дає право на відставку.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону №2862-XII (в редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді вперше), до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

У відповідності до ст. 137 №1402-VIII (в редакції, чинній з 05.08.2018), до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Отже, відповідно до статті 137 Закону №1402-VIII (в редакції, чинній з 05.08.2018) до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз вказаної норми у її взаємозв`язку з абзацом 4 пункту 34 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII дає підстави для висновку, що у зв`язку з набранням чинності Законом України від 07.06.2018 № 2447-VIII "Про Вищий антикорупційний суд", яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Водночас, частиною першою статті 7 Закону № 2862-XII, яка була чинною на час обрання позивача на посаду судді, визначалось, що суддею міг бути громадянин України, який мав стаж роботи в галузі права не менш як три роки.

З огляду на зазначене, право на зарахування стажу роботи в галузі права три роки мають судді, яких було призначено на посаду судді вперше згідно з вимогами, встановленими Законом № 2862-XII на день їх обрання.

З цього питання також висловлювалася Велика Палата Верховного Суду, яка зазначила, що внесенні до статті 137 Закону № 1402-VIII зміни дозволили зараховувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення позивача на посаду судді (постанова від 30 травня 2019 року у справі № 11-1481заі18).

Наведене свідчить про наявність у позивача права на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку додатково трьох років роботи в галузі права.

Аналогічний висновок зазначено у спільному листі "Про зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді" від 05.11.2018 голови Вищої ради правосуддя І. Бенедисюка, в.о. голови Верховного Суду Б. Львова, голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України С. Козьякова, в.о. голови Ради суддів України А. Жука, голови Державної судової адміністрації України З. Холоднюка, ректора Національної школи суддів України М. Оніщука, адресованого апеляційним та місцевим судам.

Аналогічна позиція висловлена у Постанові Верховного Суду 03 липня 2019 року у справі №9901/140/19.

Тобто, до стажу роботи позивача на посаді судді, який дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, окрім стажу роботи суддею (18 р. 10 м. 04 дн.), має бути включено половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі 01 р. 11 м. та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді 3 роки.

З урахуванням зазначеного, для повного захисту прав позивачку, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачки, із врахуванням додатково зарахованого до стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - періоду навчання у вищому юридичному навчальному закладі тривалістю 01 рік 11 місяців 00 днів та періоду роботи (професійної діяльності) тривалістю три роки, вимога щодо якого визначена законом, чинним на час призначення позивача на посаду судді вперше, та надає право для призначення на посаду судді.

За зазначених вище обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України). Суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування при призначенні щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , як судді у відставці, до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Харківському юридичному інституті ім. Ф.Н.Дзержинського (з 01.09.1979 по 01.07.1983) - 1 рік 11 місяців 00 днів.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування при призначенні щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , як судді у відставці, до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду роботи (професійної діяльності) тривалістю три роки, вимога щодо якого визначена законом, чинним на час призначення позивача на посаду судді вперше, та надає право для призначення на посаду судді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - Харківському юридичному інституті ім. Ф.Г. Дзержинського (період навчання з 01.09.1979 по 01.07.1983) - 1 рік 11 місяців 00 днів та період роботи (професійної діяльності) позивача тривалістю три роки, вимога щодо якого визначена законом, чинним на час призначення ОСОБА_1 на посаду судді вперше, та надає право для призначення на посаду судді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 21.09.2021 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , як судді у відставці із врахуванням додатково зарахованого до стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - періоду навчання у вищому юридичному навчальному закладі тривалістю 01 рік 11 місяців 00 днів та періоду роботи (професійної діяльності) тривалістю три роки, вимога щодо якого визначена законом, чинним на час призначення позивача на посаду судді вперше, та надає право для призначення на посаду судді.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 10.05.2022.

Суддя Ю.В. Калашник