Справа № 160/14173/21
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2022 року м. Дніпросправа № 160/14173/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2021 року в адміністративній справі №160/14173/21 (суддя у 1 інстанції Голобутовський Р.З.) за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача суму податкового боргу в розмірі 253445,54 грн.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що відповідач має заборгованість по податку з доходів фізичних осіб та по військовому збору на суму 253445,54 грн., яка не погашена відповідачем у добровільному порядку у встановлений законодавством термін, тому підлягає примусовому стягненню в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 59 Податкового кодексу України була сформована та направлена відповідачу податкова вимога від 12.10.2020 року №11936-05/62.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2021 року позов задоволено. Стягнуто суму податкового боргу в розмірі 253445,54 грн. з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду та прийняти нове про відмову у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не враховано той факт, що з 23.04.2021 року набрали чинності зміни, внесені до ПК України, зокрема, в частині оподаткування доходу, отриманого у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства до закінчення строку позовної давності. Відповідно до внесених змін до складу оподаткованого доходу не включається «основна сума боргу (кредиту) платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості, прощеного (анульованого) кредитом за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Так, в податкових повідомленнях-рішеннях, на підставі яких виник податковий борг, зазначено не лише суми податку а і штрафи, проте з урахуванням вказаних змін сума штрафу не повинна застосовуватися до відповідача. Також зазначено, що скаржник до 01.09.2022 року з урахуванням вказаних змін має право на добровільне декларування, а тому стягнення податкової заборгованості до 01.09.2021 року є передчасним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що в інтегрованих картках платника позивача час обліковується борг на загальну суму 253445,54 грн., який не заявлявся в судовому порядку, а саме:

- 233962,8 грн. - заборгованість по податку на доходи фізичних осіб;

- 19482,74 грн. - заборгованість по військовому збору.

Так, 06.10.2017 року було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору, про що складено акт №14933/04-36-13-04/ НОМЕР_1 від 06.10.2017 року.

За результати перевірки винесено податкові повідомлення-рішення:

- № від 20.11.2017р. (податок на доходи фізичних осіб), яким нараховано штрафні санкції на 170 грн.;

- № від 20.11.2017р. (податок на доходи фізичних осіб) на загальну суму 233792,80 грн.;

- № від 20.11.2017р.(військовий збір) на загальну суму 19482,74 грн.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями рішеннями, відповідач оскаржив їх в судовому порядку, проте рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2018р. №804/3102/18 у задоволені позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.06.2019р. №804/3102/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2018р. № 804/3102/18 без змін.

Згідно з ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України).

Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.п. 36.1-36.3 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 49.2. ст. 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3. пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

За правилами, визначеними п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Так, на виконання приписів ст. 59 ПК України позивачем було прийнято податкову вимогу від 12.10.2020 року №11936/13-05/62 та надіслано останню рекомендованим поштовим відправленням на адресу відповідача.

Направлення податкової вимоги від 12.10.2020 року №11936/13-05/62 відповідач підтверджує списком №3944 згуртованих поштових відправлень та фіскальним чеком АТ «Укрпошта».

Доказів оскарження вказаної податкової вимоги відповідачем до суду не надано.

Посилання скаржника на той факт, що з 23.04.2021 року набрали чинності зміни, внесені до ПК України, зокрема, в частині оподаткування доходу, отриманого у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства до закінчення строку позовної давності, колегія суддів не приймає, оскільки спірні правовідносини склалися до цих змін, зокрема вимогу №11936/13-05/62 прийнято 12.10.2020 року.

Також слід зазначити, що борг відповідача, який був виставлений у вказаній вимозі є узгодженим, з урахуванням того, що спірні податкові повідомлення-рішення, якими визначено суму боргу, залишені під час судового оскарження в силі.

Згідно з пп. 20.1.34. п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2021 року в адміністративній справі №160/14173/21 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2021 року в адміністративній справі №160/14173/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва