Справа № 120/6969/21-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2022-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 травня 2022 р. Справа №120/6969/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тростянецької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Тростянецької селищної ради.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 24 грудня 2020 року як депутат Тростянецької селищної ради звернувся до відповідача із депутатською вимогою №14 щодо надання належним чином засвідчених копій всіх протоколів, висновків та рекомендацій постійних комісій Тростянецької селищної ради з 25 листопада по 24 грудня 2020 року, окрім протоколу та висновків постійної комісії з регламенту, гласності, депутатської діяльності і етики, прав людини, законності та запобігання корупції.

Як вказує ОСОБА_1 , такі документи необхідні йому для забезпечення ефективної діяльності як депутата Тростянецької селищної ради та голови постійної комісії з регламенту, гласності, депутатської діяльності і етики, прав людини, законності та запобігання корупції.

Проте, листом від 05 січня 2021 року вих. №11-02.17 відповідач повідомив про необхідність сплати фактичних витрат на копіювання та друк запитуваних документів, що передбачено Законом України «Про доступ до публічної інформації», після чого такі будуть надані.

Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо ненадання безкоштовно належним чином завірених копій документів, що ним запитувалися, порушенням вимог частини 3 статті 30 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", тому за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду з позовом із вимогами визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незабезпечення його як депутата Тростянецької селищної ради належним чином завіреними копіями запитуваними документами, а також зобов`язати селищну раду повторно розглянути депутатську вимогу №14 від 24 грудня 2020 року відповідно до вимог Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".

Ухвалою від 12 липня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

10 серпня 2021 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада це представницький (виборний) орган місцевого самоврядування, який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. У свою чергу, порядок формування, організація роботи органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначається главою 5 даного Закону, статтею 46 якої регулюються загальні засади правового статусу депутата місцевої ради. Саме цією нормою визначено право депутата як місцевої ради знайомитися з будь-якими офіційними документами, які зберігаються у відповідних органах місцевого самоврядування (частина 10), а також передбачено, що повноваження депутатів, порядок організації і гарантії депутатської діяльності визначаються Конституцією України, цим Законом, Законом України "Про статус депутатів місцевих рад, іншими законами. Основним таким нормативно-правовим актом є Закон України "Про статус депутатів місцевих рад", статтями 14 та 30 якого визначено право депутата на отримання інформації, а також на забезпечення з боку відповідних рад документами, довідково-інформаційними та іншими матеріалами, необхідними для ефективного здійснення депутатських повноважень. Відтак, на думку представника відповідача, між позивачем і відповідачем виник спір, що пов`язаний із реалізацією позивачем своїх депутатських повноважень. Водночас, у правовідносинах, що виникають під час реалізації позивачем своїх повноважень, визначених законодавством, серед яких і право на отримання необхідної інформації, ОСОБА_1 виступає як суб`єкт владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України. Щодо положень частини 3 статті 30 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", на яку посилається позивач, то представник відповідача вказав, що цією нормою встановлено обов`язок рад та їх органів сприяти депутатам місцевих рад в їх діяльності шляхом створення відповідних умов, забезпечення депутатів документами, довідково-інформаційними та іншими матеріалами, необхідними для ефективного здійснення депутатських повноважень, організації вивчення депутатами місцевих рад законодавства, досвіду роботи рад. З викладеного слідує, що нормами чинного законодавства, зокрема і тими, на які посилається позивач, не передбачено такої форми реалізації депутатом своїх повноважень, як депутатська вимога. За наведених обставин представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

21 вересня 2021 року відповідачем подано клопотання про залишення позовної без розгляду, за результатами розгляду якої суд ухвалою від 06 травня 2022 року відмовив у його задоволенні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є депутатом Тростянецької селищної ради 8 скликання, що підтверджується відповідним посвідченням.

24 грудня 2020 року позивач звернулася до Тростянецького селищного голови із депутатською вимогою №14 з проханням надати належним чином засвідчені копії всіх протоколів, висновків та рекомендацій постійних комісій Тростянецької селищної ради з 25 листопада по 24 грудня 2020 року, окрім протоколу та висновків постійної комісії з регламенту, гласності, депутатської діяльності і етики, прав людини, законності та запобігання корупції

Листом від 05 січня 2021 року вих. №11-02.17 відповідач, посилаючись на положення статті 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації", повідомив, що задоволення запиту щодо надання копій запитуваних документів передбачає виготовлення копій документів обсягом більше як 10 сторінок, а тому задоволення запиту позивача від 24 грудня 2020 року буде можливим після відшкодування фактичних витрат на копіювання та друк таких документів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Згідно з частиною 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 3 статті 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування, зокрема сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції (частина 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Водночас, правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради визначено Законом України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11 липня 2002 року №93-IV (далі Закон №93-IV, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із статтею 2 Закону №93-IV депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Депутат місцевої ради наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів (частина 2 статті 3 Закону №93-IV).

Відповідно до частин 1-3 статті 30 Закону №93-IV депутат місцевої ради наділений усією повнотою повноважень, передбачених цим та іншими законами України. Ніхто не може обмежити повноваження депутата місцевої ради інакше як у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Місцеві ради та їх органи забезпечують необхідні умови для ефективного здійснення депутатами місцевих рад їх повноважень.

Рада та її органи сприяють депутатам місцевих рад в їх діяльності шляхом створення відповідних умов, забезпечення депутатів документами, довідково-інформаційними та іншими матеріалами, необхідними для ефективного здійснення депутатських повноважень, організовують вивчення депутатами місцевих рад законодавства, досвіду роботи рад

Статтею 11 Закону №93-IV визначені права депутата місцевої ради у виборчому окрузі.

Так, відповідно до частини 2 статті 11 Закону №93-IV при здійсненні депутатських повноважень депутат місцевої ради також має право, зокрема, на депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання.

Під депутатським зверненням розуміється викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз`яснення з питань, віднесених до їх компетенції (частина 1 статті 13 Закону №93-IV).

Відтак, Законом України "Про статус депутатів місцевих рад" передбачено право депутата місцевої ради звертатись із відповідним зверненням, депутатським запитом, депутатським запитанням, при цьому таке звернення складається у довільній формі та відповідно до положень статті 13 Закону №93-IV є за своїм змістом вимогою депутата місцевої ради.

З огляду на викладене суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що Законом №93-IV не передбачено такої форми реалізації депутатом своїх повноважень, як надсилання депутатської вимоги, адже незалежно від назви такого звернення депутат місцевої ради, звертаючись із відповідним зверненням, реалізує гарантовані Законом №93-IV права.

Більше того, таке звернення подано не в порядку запиту на інформацію, надання якої врегульовано Законом України "Про доступ до публічної інформації", а в порядку статті 13 Закону №93-IV.

Окрім того, у прохальній частині звернення позивач просив надати йому як депутату Тростянецької селищної ради відповідні документи, що додатково свідчить про те, що це звернення подано саме на реалізацію вимог Закону №93-IV.

Щодо посилання представника відповідача як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог на те, що ОСОБА_1 не звернувся з депутатським запитом та не виніс питання щодо бездіяльності Тростянецького селищного голови на розгляд селищної ради, а відразу звернувся до суду, то такі доводи слід визнати необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону №93-IV, якщо депутат місцевої ради не задоволений результатами розгляду свого звернення або якщо місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, ухиляються від вирішення порушеного у зверненні питання у встановлений строк, він має право внести депутатський запит відповідно до статті 22 цього Закону.

Відтак, можливість звернення із депутатським запитом, яка передбачена статтею 13 Закону №93-IV є правом депутата, а не його обов`язком. До того ж ані цим, ані іншими законами не передбачено обов`язку депутата звернутися із депутатським запитом перед зверненням до суду.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27 квітня 2020 року у справі №264/5790/16-а.

За таких обставин відповідач протиправно посилався у відповіді на звернення ОСОБА_1 на положення статті 21 Закону України Про доступ до публічної інформації, якою передбачено відшкодування фактичних витрат на копіювання та друк відповідних документів.

Окрім того, суд відхиляє доводи відповідача про відсутність підстав для визнання бездіяльності селищної ради протиправною, оскільки позивачеві надано відповідь на депутатську вимогу.

Так, позивач оскаржує саме бездіяльність Тростянецької селищної ради щодо незабезпечення його як депутата місцевої ради належним чином завіреними копіями запитуваних документів.

При цьому, факт ненадання відповідних документів Тростянецькою селищною радою не заперечується, а відтак наявні підстави для визнання такої бездіяльності протиправною.

Стосовно твердження відповідача про те, що належним відповідачем у справі мав би бути голова Тростянецької селищної ради, а не Тростянецька селищна рада, адже депутатське звернення адресовано саме селищному голові, то слід врахувати наступне.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Повноваження сільського, селищного, міського голови визначені статтею 42 вищезазначеного Закону.

Відтак, позивач, звертаючись із депутатською вимогою, адресував таку голові селищної ради як головній посадовій особі територіальної громади, яка представляє інтереси Тростянецької селищної ради. В свою чергу, праву позивача на забезпечення документами, довідково-інформаційними та іншими матеріалами кореспондує обов`язок саме конкретної ради та її органів у забезпеченні надання останніх, а не обов`язок селищного голови, що випливає з приписів частини 3 статті 30 Закону №93-IV.

Визначаючись з приводу позовної вимоги зобов`язального характеру, суд зважає на таке.

Пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд керується принципом ефективності захисту такого права, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, поняття «дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень» у законодавстві відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Таким чином, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач розглянув звернення позивача, керуючись вимогами Закону України "Про доступ до публічної інформації", а не на підставі Закону №93-IV, тому слід зобов`язати відповідача повторно розглянути депутатську вимогу ОСОБА_1 від 24 грудня 2020 року №14 відповідно до приписів Закону №93-IV.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачкою, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною 1 якої визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду з позовною заявою сплатив судовий збір в розмірі 908 гривень, що підтверджується квитанцією від 22 червня 2021 року.

Відтак, на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 908 гривень, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Тростянецької селищної ради щодо неналежного розгляду депутатського звернення ОСОБА_1 №14 від 24 грудня 2021 року.

Зобов`язати Тростянецьку селищну раду повторно розглянути депутатську вимогу ОСОБА_1 №14 від 24 грудня 2020 року відповідно до приписів Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тростянецької селищної ради на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

Відповідач: Тростянецька селищна рада (місцезнаходження: 24300, Вінницька обл., Гайсинський р-н, смт. Тростянець, вул. Соборна, буд. 77; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04326224)

Повний текст рішення суду складено 06.05.2022

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович