Справа № 260/2642/21
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2022-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 травня 2022 року

м. Київ

справа № 260/2642/21

адміністративне провадження № К/990/10539/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Білак М.В., перевіривши касаційну скаргу Державної митної служби України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2022 року у справі №260/2642/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Закарпатської митниці Держмитслужби, Державної митної служби України про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ Державної фіскальної служби України від 02 червня 2021 року за № 847-о «Про звільнення ОСОБА_1 »;

поновити позивача з 03 червня 2021 року на займаній посаді до звільнення - заступника начальника Закарпатської митниці ДФС;

стягнути із Закарпатської митниці Держмитслужби на користь позивача визначену судом суму заробітної плати за весь час вимушеного прогулу з 03 червня 2021 року по дату постановлення судового рішення, із утриманням із цієї суми обов`язкових податків та зборів до Державного бюджету України;

допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення позивача на роботі та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Закарпатської митниці ДФС від 02 червня 2021 року за № 15-кв "Про втрату чинності наказу Закарпатської митниці ДФС від 31 травня 2021 року № 13-кв "Про надання відпустки""; визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 02 червня 2021 року за № 147-о "Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено позивача з 03 червня 2021 року на державній службі, на посаді заступника начальника Закарпатської митниці ДФС; стягнуто з Закарпатської митниці Держмитслужби на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, у розмірі 67 840,00 грн. (шістдесят сім тисяч вісімсот сорок гривень 00 коп.); допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі за один місяць у сумі 10 600,00 грн. (десять тисяч шістсот гривень 00 коп.).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2022 року, змінено рішення суду першої інстанції, пункт 4 резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції: «Поновити з 03 червня 2021 року ОСОБА_1 на державній службі, на посаді заступника начальника Закарпатської митниці (відокремленого підрозділу Державної митної служби, код ЄДРПОУ - ВП 43985560, вул. Собранецька, 20, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000). В решті рішення залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі відповідач з посиланням на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

08 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, що передбачають нові підстави для касаційного оскарження.

Так, відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається, зокрема, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Дослідивши подану касаційну скаргу на предмет відповідності наведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Зокрема, касаційна скарга містить посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме представник відповідача зазначає, що при прийнятті оскаржуваних судових рішень суди першої та апеляційної інстанції допустили порушення норм матеріального права (статті 87 Закону України «Про державну службу», статті 235 Кодексу законів про працю України, та застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 260/261/20 та від 27 квітня 2021 року у справі № 826/8332/17 (а також в постановах Верховного Суду від 20 січня, 11 лютого, 31 травня, 06 липня 2021 року у справах № 640/18679/18, 804/958/16, 640/21065/18, 0840/3202/18, 640/3456/20 та 640/1627/20 відповідно).

Крім того, по тексту касаційної скарги представник відповідача цитує уривки з постанов Верховного Суду, однак не зазначає який правовий висновок не було враховано судами попередніх інстанцій під час прийняття оскаржуваних рішень, а лише вказує окремі пункти, абзаци постанов Верховного Суду, що не є належним правовим обґрунтуванням підстави касаційного оскарження передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що у разі оскарження судового рішення на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, необхідно чітко вказати норму права, яку на його думку, застосовано судами попередніх інстанцій всупереч висновкам Верховного Суду.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року №460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно із пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 169, 328, 330, 332 КАС України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Державної митної служби України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2022 року у справі №260/2642/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Закарпатської митниці Держмитслужби, Державної митної служби України про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддяМ.В. Білак