Справа № 307/3863/21
Суддя: Бобрушко В. І.
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/3863/21
Провадження № 2-а/307/36/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І. при секретарі Она О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Цонинець Ігоря Васильовича, де третя особа - Головне управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Цонинець Ігоря Васильовича, де третя особа - Головне управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В позовній заяві зазначив, що постановою інспектора сектору реагування патрульної поліції (СРПП) Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Цонинець Ігоря Васильовича серії ЕАО №4819776 від 25.09.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 3400 гривень. Копію постанови він отримав на руки 21 жовтня 2021 року. Постанову вважає протиправно, незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, з наступних підстав. 25 вересня 2021 року, близько 23 години, він повертався додому в с. Сокирниця, Хустського району, Закарпатської області від своєї дівчини ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_1 . Їхав він на власному автомобілі марки «Audi A4», номерний знак НОМЕР_1 , польської реєстрації. Його маршрут зазвичай пролягає із с. Угля через села Колодне, Чумалево, Тячівського району. Закарпатської області, а потім через села Хустського району, Закарпатської області Драгово, Золотарево, Данилово, Крайниково і до села Сокирниця. В с. Колодне на вулиці Центральній, біля будинку №27, автомобіль, яким він керував, зупинили двоє патрульних поліцейських, один з яких перебував за кермом автомобіля марки «Мітсубісі», а інший, який представився як інспектор СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , знаходився на вулиці. Інспектор попросив його надати документи посвідчення водія, страховий поліс та технічний паспорт на автомобіль. Оскільки строк дії його посвідчення водія закінчився ще в червні, крім цих документів, він надав ще й медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом та квитанцію про сплату адміністративного збору за обмін посвідчення водія на право керування транспортним засобом та сказав, що за день до цього, тобто 24 вересня 2021 року, він їздив в м. Тячів для заміни водійського посвідчення у сервісному центрі МВС №2143, але там йому відмовили через технічний збій у роботі Національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС) МВС України. Після цього, ознайомившись із документами, інспектор СРПП ОСОБА_3 камерою свого мобільного телефону сфотографував його посвідчення водія та автомобіль так, щоб було видно номерні знаки, після чого сказав, щоб він сідав до них у автомобіль. Він сів на заднє сидіння, ОСОБА_3 також сів біля нього і спитав, звідки він їде і куди, на що він відповів, що від дівчини із с. Угля додому в с. Сокирниця. Ще він спитав, на якій вулиці він живе, на що він відповів, що на АДРЕСА_2 . Потім, ОСОБА_3 сказав, що він знає, що можна було їздити з простроченим посвідченням з квитанцією про сплату адміністративного збору за обмін посвідчення водія на право керування транспортним засобом та медичною довідкою щодо придатності до керування транспортним засобом, але це було два місяці назад. Потім ОСОБА_3 показав на екрані планшета статтю, яку він порушив і сказав, що він має платити штраф 3400 гривень, а ще його можуть позбавити прав. Він відповів, що у червні 2021 року звертався до сервісного центру МВС у місті Тячів №2143 для заміни тимчасового водійського посвідчення на постійне (на 30 років). Але так як тоді, зі слів працівників сервісного центру в м. Тячів, не було пластикових карток для посвідчень водія, то він змушений був декілька разів навідуватися до сервісного центру. Однак, оскільки у них Національна автоматизована інформаційна система (НАІС) МВС України не працювала, то не було пластикових карток. За цей час його шість разів у різних районах Закарпатської області зупиняла поліція, але коли він їм показував квитанцію про сплату адміністративного збору за обмін посвідчення водія на право керування транспортним засобом та медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом. його кожен раз відпускали без притягнення до адміністративної відповідальності, так як казали, що вони знають про проблему з відсутністю пластику для посвідчень водія та про перебої в роботі інформаційної системи. Не дочекавшись заміни посвідчення водія, у липні 2020 року він змушений був поїхати на заробітки в Чехію, звідки повернувся 23 вересня 2021 року. Наступного дня він поїхав в м. Тячів для заміни водійського посвідчення у сервісному центрі МВС №2143, але там йому знову відмовили через технічний збій у роботі системи (НАІС) МВС України. Також, позивач зазначив, що коли він це все пояснював, інспектор ОСОБА_3 щось дивився в телефоні, як йому здалося, гортав стрічку соціальної мережі. Потім, вислухавши його, кілька разів сказав, що зараз буде включатися камера і будуть оформляти на нього документи. Але чи вмикалася камера і яка саме вмонтована в автомобілі, чи бодікамера він не знає, як і не знає, чи оформлялися та ким саме документи і чи вносились якісь дані до пристрою, на якому формується постанова. Водночас, стовідсотково стверджує, що інспектор СРПП Цонинець І.В. у службовому автомобілі при ньому жодних даних ні в планшет, ні в телефон, ні в який-небудь інший електронний пристрій не вносив. Крім мобільного телефону, в руках у ОСОБА_3 нічого не було. Він просидів у службовому автомобілі поліції близько 10 хвилин, і за цей час йому давали зрозуміти, що можна вирішити питання по іншому. Після того, як він пробув в автомобілі близько 10 хвилин, інспектор СРПП ОСОБА_3 повернув його документи і сказав, що він може їхати. Жодних прав, у тому числі передбачених статтями 59 та 63 Конституції України інспектор ОСОБА_3 йому не зачитував, жодного документа підписувати йому не давав, копії жодного документа він також від нього не отримував. Про те, що на нього склали постанову про притягнення до адміністративної відповідальності він довідався після того як на його телефон у мобільний за стосунок «Дія» прийшла інформація про те, що він має сплатити штраф у сумі 6800 гривень. Він не розуміє як його справа могла розглядатися відповідачем у селі Красна Тячівського району Закарпатської області у його присутності, якщо він там ніколи не був. До того ж, якби справа розглядалася в його присутності, він б назвав своє місце проживання с. Сокирниця, а не с. Становець, де теж ніколи не був і не проживав. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього відповідачем грубо порушено вимоги ст.ст. 245, 251 КУпАП щодо своєчасності, всебічності повного і об`єктивного з`ясування обставин справи про адміністративні правопорушення, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, не було вжито заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, не додано доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, зокрема, його пояснень як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наданих ним документів. У розділі 2 оскаржуваної постанови «місце розгляду справи» та у розділі 5 «Час та місце скоєння» вказано: АДРЕСА_3 . У цих розділах постанови інспектор СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Цонинцем І.В неправильно зазначено населений пункт, в якому нібито було вчинене адміністративне правопорушення, оскільки він ніколи не був в с. Красна, Тячівського району, Закарпатської області, а про його існування і місцезнаходження лише згодом довідався завдяки картографічному веб-сервісу «Карти Google». Також він довідався, що в с. Красна не має вулиці Головної, а центральна його вулиця має назву Миру. Вважає, що село Красна у постанові серії ЕАО №4819776 від 25.09.2021 року вказане не випадково, оскільки напевне саме там повинен був нести службу з патрулювання вулиць екіпаж патрульної поліції, до складу якого входив і інспектор СРПП Цонинець І.В., а не в населеному пункті Колодне, де його зупинили і саме тому вказав місце розгляду село Красна. До того ж, між зазначеними у постанові часом вчинення правопорушення (23:15:02) та часом розгляду справи про адміністративне правопорушення в селі Красна (23:24:24) пройшло лише 9 хвилин. Оскільки відстань між селом Колодне, де його зупинили та селом Красна, де нібито розглядалася справа про адміністративне правопорушення складає згідно веб-сервісу «Карти Google» 37,9 км, проїхати за цей час від одного населеного пункту до іншого нереально. Крім того, у розділі 4 оскаржуваної постанови серії ЕАО №4819776 від 25.09.2021 року «Особа, щодо якої розглядається справа» вказано, що він проживає в село Становець Хустського району Закарпатської області, хоча він там ніколи не був, не проживав і не має до нього відношення. Це свідчить про те, що постанова серії ЕАО №4819776 від 25.09.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, сфальсифіковане, не відповідає дійсності, а тому повинна бути скасована.

Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на нього в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4819776 від 25.09.2021 року, а провадження по справі закрити.

Представник Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надіслав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що поліцейським має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому суд в порядку ст.205 ч.1 КАС України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому суд в порядку ст.205 ч.1 КАС України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи Головного управління Національної поліції в Закарпатській області в судове засіданні не з`явився, так як надіслав заяву про розгляд справи в його відсутності.

На підставі ст. 229 ч.4 КАС України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови ЕАО №4819776 від 25.09.2021 року позивач ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за порушення п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ст.126 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень.

За змістом оскаржуваної постанови водій ОСОБА_1 , 25 вересня 2021 року, о 23 год. 15 хв., в с. Красна по вул. Головна, керував автомобілем марки «Audi A4», державний номерний знак НОМЕР_1 , без відповідної категорії, так як в посвідченні закінчився строк дії, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 126 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно до п.2.1«а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Згідно зі статтею 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, частина друга статті 443, стаття 89, частина друга статті 1061, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 1162, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 1211, 1212, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, 1241, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, частина перша статті 1321, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 1331, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 1521, статті 161, 1644, статтею 1751 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 1811, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною першою статті 126 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у даному випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення. Тому, належним відповідачем, як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про Національну поліцію" територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені статтею 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме від імені органів Національної поліції і її територіальних органів.

Отже, відповідний інспектор поліції або територіальний відділ поліції не може виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган Національної поліції, на який, зокрема положеннями статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 вищенаведеного кодифікованого закону України.

Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Правову позицію з даного питання було висловлено Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2019 року по справі №724/716/16-а (провадження № К/9901/12750/18).

Проте, всупереч вищезазначеним нормам, даний адміністративний позов заявлено до Тячівського РВП ГУНП у Закарпатській області та інспектора сектору реагування патрульної поліції Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Цонинець Ігоря Васильовича, тобто до неналежних відповідачів.

При цьому підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами статті 48 КАС України.

За правилами частини третьої статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції (частина сьома статті 48 КАС України).

Однак, суд не може скористуватися нормою частини третьої статті 48 КАС України, оскільки позивач в судове засідання не з`явився та подав заяву про розгляд справи у його відсутності, тобто у суду не має згоди позивача на заміну належної сторони у справі.

Підсумовуючи наведене, на переконання суду, Тячівський РВП ГУНП у Закарпатській області та інспектор сектору реагування патрульної поліції Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Цонинець І.В. є неналежними відповідачами у даному спорі.

Оскільки позивачем заявлено позовні вимоги до неналежних відповідачів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, які заявлені до неналежних відповідачів.

Отже, враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 спрямовані до відповідачів, що не повинні відповідати за даним позовом, суд зазначає, що правові підстави для надання правової оцінки щодо суті наявності або відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, у даному випадку відсутні.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що вказане вище не позбавляє його права повторно звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів у встановлений законом строк та спосіб, і до належного відповідача.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позивних вимог, судові витрати по справі слід покласти на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, 126, 213, 222, 245, 251, 252, 255, 256, 258, 280, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст.2, 5-11, 13-15, 48, 72-79, 90, 229, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Цонинець Ігоря Васильовича, де третя особа - Головне управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відмовити.

Копії рішення суду негайно вручити особам, які брали участь у справі.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 .

Відповідач - Тячівський РВП ГУНП в Закарпатській області, адреса: м. Тячів, вул. Жовтнева, 1, Закарпатської області, України.

Відповідач - інспектор сектору реагування патрульної поліції Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській областіЦонинець Ігор Васильович, адреса: м. Тячів, вул. Жовтнева, 1, Закарпатської області, України.

Третя особа - Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, адреса: м. Ужгород, вул. Ф.Ракоці, 13, Закарпатської області, України.

Головуючий : В.І. Бобрушко