Справа № 140/2344/22
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року ЛуцькСправа № 140/2344/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач-2) про визнання протиправними дій та скасування рішення від 10.01.2022 №59 щодо відмови позивачу у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку згідно із статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області призначити позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку згідно із статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 04.01.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.01.2022 ОСОБА_1 звернулася до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як є особою, яка належить до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Однак листом від 24.01.2022 №0300-0210-8/3814 відповідач повідомив про прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку від 10.01.2022 №59, обґрунтовуючи це тим, що згідно постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року №106, село Дитятки, Іванківського району, Київської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, а для визначення права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії необхідне підтвердження документами факту участі на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії необхідне підтвердження документами факту участі на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо в зоні відчуження.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують її законні права та інтереси, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28.02.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін (а.с.18).

Представник ГУ ПФУ у Волинській області у відзиві на позов від 04.04.2022 №0300-0902-7/11665 (а.с.21-25) позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своєї позиції вказав, що за результатами розгляду заяви Позивачу було повідомлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.01.2022 було відмовлено в призначенні пенсії через відсутність підтвердження факту перебування у зоні відчуження не менше 5 календарних днів з липня 1986 року по 31 грудня 1986 року.

Зазначає, що умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення визначені статтею 55 Закону №796-ХІІ, зокрема пунктом 1 частини першої вказаної статті встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів зменшення віку становить 10 років.

Зазначає, що до заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 було надано наступні документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986

році (категорія 3) серії НОМЕР_1 , видане 04.03.1994 року Волинською облдержадміністрацією; довідку №261/1, видану 03.11.2021 Волинською обласною спілкою споживчих товариств (Волинська облспоживспілка), в якій зазначено, що ОСОБА_2 працювала на обслуговуванні громадським харчуванням спеціальних контингентів на перевантажуючому пунктів с. Дитятки Іванківського району Київської області з 02 грудня 1986 року по 17 грудня 1986 року; копію розпорядження Волинської обласної спілки споживчих товариств від 01.12.1986 №36 Про організацію харчування на перевантажуючому пунктів с. Дитятки Іванківського району Київської області зі списком працівників Рожищенського комбінату громадського харчування, які працювали в Київській області після аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно довідки №261/1, виданої 03.11.2021 Волинською обласною спілкою споживчих товариств (Волинська облспоживспілка) ОСОБА_2 працювала на обслуговуванні громадським харчуванням спеціальних контингентів на перевантажуючому пунктів с. Дитятки Іванківського району Київської області з 02 грудня 1986 року по 17 грудня 1986 року.

Згідно з переліком населених пунктів, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106а від 23.07.1991, село Дитятки Іванківського району Київської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Відтак, для визначення права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС З категорії необхідне підтвердження документами факту участі на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо в зоні відчуження.

Виходячи з вищевикладеного, ОСОБА_1 не має права на призначення пенсії відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» так, як не дотримано вимог передбачених цією статтею, а саме відсутні відомості, які підтверджують участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме в зоні відчуження.

Вважає, що рішення про відмову у призначенні пенсії винесено згідно норм чинного законодавства, а тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Також, представником відповідача-1 у прохальній частині відзиву заявлено клопотання про залучення другого відповідача у справі Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.04.2022 клопотання ГУ ПФУ у Волинській області про залучення, як другого відповідача ГУ ПФУ в Донецькій області задоволено (а.с. 35-36).

21.04.2022 на адресу суду надійшов відзив від представника ГУ ПФУ в Донецькій області, який підтримав аналогічну позицію що і відповідач -1 (а.с.60-62).

Інших заяв від сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини другої статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно із частиною першою статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відтак, справу розглянуто по суті відповідно до вимог частини першою статті 258 та частини другої статті 262 КАС України.

Перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (3 категорії), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.5), даний факт не оспорюється відповідачам.

На заяву позивача від 04.01.2022 про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, відповідач листом від 24.01.2022 №0300-0210-8/3814 повідомив позивача, що ГУ ПФУ у Донецькій області, за результатами розгляду заяви позивача, прийнято рішення від 10.01.2022 №59, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з тим що необхідне підтвердження первинними документами факту участі на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо в зоні відчуження (а.с.11-12).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно із статтею 9 зазначеного Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачені пільги для обумовленої категорії громадян, перелік яких та підстави надання залежать від категорії, до якої вони належать.

Зокрема, відповідно до пункту 1 частин 1 статті 55 даного Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - зі зменшенням пенсійного віку на 10 років; які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів зі зменшенням пенсійного віку на 5 років; які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році зі зниженням пенсійного віку на 5 років.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1) передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до підпункту «ґ» пункту 7 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком подаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

На час видачі позивачу 04.03.1994 Волинською обласною державною адміністрацією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. (Категорія 3), серія НОМЕР_1 діяв Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 року №501 (постанова втратила чинність згідно з постановою КМУ від 11.07.2018 № 551, далі - Порядок №501).

За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку №501, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 3 Порядку №501 інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесених до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

Відповідно до пункту 5 Порядку №501 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня до 31 грудня 1986 р. від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки не менше 14 календарних днів у 1986 році, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія А.

Отже, основним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, відтак надає йому право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема щодо призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 у справі №599/564/17, постанові від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, постанові від 21.11.2019 у справі №572/47/17.

Судом встановлено, що у позивача наявне посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році» 3 категорії, серія НОМЕР_1 (а.с.5).

Посвідчення позивача є дійним, його статус як ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється і не спростований відповідачем.

Розпорядження №36 по Рожищенському комбінату громадського харчування від 01 грудня 1986 року підтверджує той факт, що з 04.12.1986 по 19.12.1986 позивач була відправлена на КПП в с. Дитятки Київської області терміном на 20 днів для організації харчування спеціальних контингентів (а.с.13-14).

У довідці Департаменту соціального захисту населення Волинської обласної державної адміністрації вказано, що позивач має право пільги, так як працювала на КПП в с. Дитятки у період з 04.12.1986 по 19.12.1986 (а.с.9).

Додатковим підтвердженням того, що позивач є учасником по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС є почесна грамота, яка видана в грудні 1986 начальником КПП і «д» с. Дитятки (а.с.8).

Отже, у даному випадку встановлено той факт, що ОСОБА_1 дійсно у період з 04.12.1986 по 19.12.1986 працювала на КПП в с. Дитятки Київської області та має право на пільги, що ніким не спростовано та доводиться офіційними документами.

Підставою для відмови у призначенні пенсії у рішенні відповідача-2 від 10.01.2022 №59 зазначено, що згідно з переліком населених пунктів, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України УРСР №106а від 23.07.1991, село Дитятки Іванківського району Київської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, відтак для визначення права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС 3 категорії необхідне підтвердження документами факту участі на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо в зоні відчуження.

Суд вважає за необхідне значити, що органом який видав позивачу посвідчення саме «Учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 р.», категорії 3 серії НОМЕР_1 підтверджено правомірність набуття позивачем статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 р.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (у редакції, чинній на час прийняття спірного рішення) при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі (абз.2 п.4.2 Порядку).

Отже, відповідач у разі виникнення у нього сумнівів мав право перевірити дійсність виданого позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 р., категорії 3 серії НОМЕР_1 та з`ясувати, на підставі яких документів останнє було видано позивачу.

Проте доказів того, що відповідач скористався своїм правом на проведення перевірки обґрунтованості видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 р., категорії 3 серії НОМЕР_1 від 04.03.1994, відповідачем до суду не надано, відтак на думку суду не має підстав ставити під сумнів видачу та дійсність даного посвідчення.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача буде визнання протиправним та скасування рішення саме Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пенсійного органу, який прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії) від 10.01.2022 №59 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС».

Отже, суд встановив, що позивач у період з 04.12.1986 по 19.12.1986 працювала на КПП в с. Дитятки Київської області терміном у 20 днів, є особою, яка належить до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 р., категорії 3 серії НОМЕР_1 від 04.03.1994, відтак має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зокрема, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка працювала у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Крім того, посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 р.» категорії 3 серії А номер 015828 згідно Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 року №501, який діяв на момент видачі посвідчення (постанова втратила чинність згідно з постановою КМУ від 11.07.2018 № 551, далі - Порядок №501) видається учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня до 31 грудня 1986 р. від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки не менше 14 календарних днів у 1986 році, тобто згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років.

Судом також встановлено, що позивач досягнула 55-річного віку, визначеного статтею 26 Закону №1058-IV, а тому має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити позивачу пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» суд зазначає, що такі вимоги не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, з огляду на таке.

Так, згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 №1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто, дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідач-2 неправомірно відмовив позивачці у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, у той час як право на отримання пенсії підтверджується документально, суд вважає, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.

Щодо дати призначення пенсії, то суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

У пункті 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

З матеріалів справи слідує, що заяву про призначення пенсії позивач подав 04.01.2022.

Отже, днем звернення позивача за пенсією вважається 04.01.2022, відтак звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, відповідно днем призначення позивачу пенсії за віком є день, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто 22.11.2021.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.01.2022 №59 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС» та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду україни у Волинській області призначити пенсію ОСОБА_1 зі зниженням пенсійного віку згідно із статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС» з 22.11.2021.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.01.2022 №59 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити пенсію ОСОБА_1 зі зниженням пенсійного віку згідно із статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС» з 22.11.2021.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ).

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський