Справа № 300/1861/21
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2022-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/1861/21 пров. № А/857/1564/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Петрунів В. І.,

представника позивача Солонини Р. Д.,

представника відповідача Гавадзина М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Серін-Ліс» та Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року (прийняте у м. Івано-Франківську суддею судді Микитин Н. М.; складене у повному обсязі 06 грудня 2021 року) в адміністративній справі № 300/1861/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Серін-Ліс» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними і скасування наказів та податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У квітня 2021 року Приватне акціонерне товариство «Серін-Ліс» (далі - ПАТ «Серін-Ліс», Товариство) звернулося до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправними і скасувати прийняті Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області (далі - ГУ ДПС в Івано-Франківській області):

- накази на проведення перевірок № 1412 від 12.11.2020, № 1460 від 20.11.2020, №1636 від 14.12.2020, № 1715 від 21.12.2020,

- податкові повідомлення-рішення № 006893/0701 від 17.12.2020, № 000356/0701 від 26.01.2021.

Позовні вимоги обґрунтовує протиправністю позапланових виїзних документальних перевірок Товариства, за результатами яких були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, з огляду на відсутність визначених у підпункті 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) підстав для проведення таких перевірок та протиправність оспорюваних наказів про проведення цих перевірок, позаяк жодної гривні бюджетного відшкодування за рахунок від`ємного значення за операціями, визначеними п. 200.11 ст. 200 ПК України, ПАТ «Серін-ліс» в Деклараціях з податку на додану вартість (далі - ПДВ) за вересень 2020 року та жовтень 2020 року не формувало. Вказало на неможливість порушення норми 14 ПК України при здійсненні господарської діяльності з виробництва та реалізації власної продукції при придбанні у ТзОВ «Марлайн» послуг з організації транспортно-експедиційного обслуговування з перевезення експортованих вантажів, позаяк така норма містить визначення понять, що вживаються в ПК України. Також позивач заперечує висновки контролюючого органу про те, що Товариством при здійсненні поставки товару (пиломатеріалів) від смт. Делятин Івано-Франківської області до порту призначення нерезидентів (на умовах поставки CFR), документально не підтверджено отримання економічного ефекту при придбанні послуг в ТзОВ «Марлайн», зокрема при проведенні перевірки не надано первинні документи щодо зобов`язання ПАТ «Серін-ліс» здійснення поставок контрагентам на умовах CFR Інкотермс-2010 та/або отримання компенсації від контрагентів-нерезидентів щодо цих поставок, чим порушило вимоги п. 44.6 ст. 44 ПК України, позаяк відповідач помилково відніс до первинних документів, що використовується в бухгалтерському обліку, додаткові угоди від 16.08.2019 про внесення змін до контрактів, однак виключно митні декларації форм МД-2 були підставою бухгалтерського обліку господарських операцій Товариства у вересні та жовтні 2020 року, а умови поставки продукції з контрагентами-покупцями зазначалися також у рахунках-фактурах/інвойсах на кожну поставку; у графах 20 «Умови поставки» митних декларацій і додатках до контрактів про погодження цін на пиломатеріали на умовах CFR. А маршрути руху контейнерів зазначали в міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) та коносаментах (Bill of Lading). З приводу не надання при проведенні перевірки оригіналів додаткових угод від 16.08.2019 про внесення змін до контрактів позивач послався на ст. 181 Господарського кодексу України, за якою допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення цього виду договорів. Зазначено про невідповідність дійсності твердження відповідача про заниження показника рядка 4.1 податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 року в сумі 156 319 грн в зв`язку відсутністю станом на 31.10.2020 по рахунку 20 «Виробничі запаси» товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ) в розмірі 781 594,66 грн, позаяк відсутність вказаних ТМЦ по цьому рахунку рахується і станом на 01.10.2020; вказало, що ця невідповідність виникла в попередніх податкових періодах внаслідок технічної помилки програмного забезпечення, а саме - кількість ТМЦ була списана на виробничі потреби по нульовій вартості, сама ж сума залишилась в обліку як станом на 01.10.2020, так і станом на 31.10.2020. З покликанням на пункт 52-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України зазначає, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за порушення нарахування, декларування та сплати ПДВ, акцизного податку, рентної плати. Враховуючи зазначене, штрафні санкції із ПДВ можуть бути застосовані до платника податку за порушення одночасно трьох складових: нарахування, декларування та сплати ПДВ. Відсутність порушення платником податку хоча б однієї цих складових виключає застосування до нього штрафних санкцій.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 проведено заміну первинного відповідача - ГУ ДПС в Івано-Франківській області () на належного - ГУ ДПС в Івано-Франківській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України ().

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 17.12.2020 № 006893/0701.

Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Івано-Франківській області в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі 110 483 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 55 241,50 грн, що загалом становить 165 724,50 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржили сторони.

ГУ ДПС в Івано-Франківській області вважає, що рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог прийняте без урахування фактичних обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував того, що в ході перевірки Товариством не надано до перевірки оригінали додаткових угод, додатків щодо внесення змін до умов поставки товару в контракти, та документальне підтвердження надання документів для валютного нагляду, не надано документального підтвердження щодо зобов`язань ПАТ «Серін-ліс» перед покупцями - нерезидентами «JAF Global GmbH» (Австрія), «А/S Global Timber» (Данія), «J.W. Сарреllеn GmbH» (Австрія), «АРР Тіmber Sdn. Вhd.» (Малайзія) з поставки пиломатеріалів на умовах СFR «Інкотермс-2010» та/або отримання від контрагентів-нерезидентів компенсації понесених витрат з організації перевезення вантажів. Також Товариством документально не підтверджено одержання економічного ефекту в результаті господарської діяльності з придбання послуг з організації транспортно-експедиційного обслуговування, перевезення вантажів по маршруту смт. Делятин, Івано-Франківська область - м.Одеса (ОМТП).

Відтак, перевіркою встановлено, що в порушення пп. «г» п. 198.5 ст. 198, п. 189.1 ст.189 ПК України, ПАТ «Серін-ліс» не нараховано податкові зобов`язання із ПДВ на вартість транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажу та на вартість ТМЦ, під час придбання яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, і які надалі не будуть використані в оподатковуваних операціях/господарській діяльності, чим занижено податкові зобов`язання із ПДВ за жовтень 2020 року в сумах 110 483 та 266 802 грн, оскільки було занижено показники у рядку 4.1 (колонка Б) податкових декларації з ПДВ на вказані суми, що призвело до завищення на ці ж суми показників рядка 19 податкової декларації з ПДВ та завищення за жовтень 2020 року ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню в загальній сумі 266 802 грн. Також, документально не підтверджено одержання економічного ефекту при придбанні послуг в ТОВ «Марлайн», тобто їх економічну доцільність, безпосередній зв`язок отриманих послуг з господарською діяльністю позивача, позаяк документи, які б підтверджували ділову мету або економічний ефект від таких послуг відсутні. За таких обставин є обґрунтованими висновки, викладені в акті перевірки про те, що фактично позивачем не було надано документів, що підтверджують фактичне виконання/надання послуг, позаяк лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об`єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність. Відтак, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є законними, обґрунтованими та сформованими без порушень вимог чинного законодавства, а рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову протиправним.

ПАТ «Серін-ліс» вважає, що рішення суду першої інстанції в частині незадоволених вимог є незаконним і необґрунтованим, позаяк ні відповідачем в ході проведення перевірки, ні судом першої інстанції в ході судових засідань не встановлено, що ТМЦ по рахунку 20 «Виробничі запаси» в сумі 781 594,66 грн були придбані Позивачем з ПДВ, як і не встановлено - які саме та в якій кількості ТМЦ в сумі 781 594,66 грн відсутні станом на 31.10.2020 по рахунку 20 «Виробничі запаси»; не дав відповіді на ці питання й допитаний як свідок ОСОБА_1 , який проводив перевірку позивача.

З приводу висновків суду про завищення Товариством ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню, в сумі 156 319 грн за жовтень 2020 року, з огляду на встановлену відсутність ТМЦ станом на 31.10.2020 на загальну суму 781 594,66 грн, по яких, згідно даних бухгалтерського обліку, відсутня інформація (із відповідним її документальним підтвердженням) щодо залишків і руху із зазначенням їх кількісних та вартісних показників, як відсутня інформація щодо реалізації/відвантаження (використання у господарській діяльності), зазначає, що перевіркою залишків ТМЦ в розрізі найменування та номенклатури, в кількісному і вартісному виразі відображених в обігово-сальдовій відомості за бухгалтерським рахунком 20 «Виробничі запаси» встановлено, що фактично станом па 31.10.2020 обліковується дебетовий залишок запасів (ТМЦ) на загальну суму 255 364,10 грн, тобто сам відповідач підтверджує, що ним не встановлено кількісних та вартісних показників, а також факту реалізації/відвантаження (використання у господарській діяльності) дебетового залишку запасів (ТМЦ) станом на 31.10.2020 на суму 781 594,66 грн. За таких обставин, відповідач неправомірно зробив висновки щодо обов`язку визначення податкових зобов`язань в сумі 156 319 грн за жовтень 2020 року.

Щодо не проведення інвентаризації на вимогу контролюючого органу та документального не спростування висновків відповідача про відсутність ТМЦ станом на 31.10.2020 на загальну суму 781 594,66 грн, застосування відповідачем способу встановлення правопорушення без перевірки документів, та того, що податкове правопорушення в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі 156 319 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 78159 грн 50 коп. за фактом відсутності документів можливе виключно у випадку їх ненадання податковому органу платником податку під час проведення належної перевірки, що і було допущено позивачем, зазначає, що таке твердження не відповідає дійсності, позаяк 30.12.2020 ГУ ДПС в Івано-Франківській області було надано супровідний лист Товариства від 28.12.2020 з копією протоколу інвентаризаційної комісії від 23.12.2020; раніше надати результати інвентаризації не було можливості через відсутність посадових осіб в той час на перевірці у позивача. За таких обставин будь-які дані щодо наявності/відсутності основних фондів, нематеріальних активів, ТМЦ ПАТ "Серін-Ліс" за даними інвентаризації станом на 21.12.2020 не можуть бути підставами для жодних висновків щодо їх наявності/відсутності станом на 31.10.2020.

Вважає невірним застосування штрафу за невірне визначено зобов`язання з ПДВ вартість за жовтень 2020 року в частині його завищення сумі 156 319 грн в розмірі 50 %, проте жодних доказів про умисні діяння платника податків, що зумовили зменшення контролюючим органом суми бюджетного відшкодування за платежами з ПДВ за жовтень 2020 року в сумі 156 319 грн, відповідачем до суду не подано. З покликанням на пункт 52-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України, вказує, що штрафні санкції із ПДВ можуть бути застосовані до платника податку за порушення одночасно трьох складових: нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість. Відсутність порушення платником податку хоча б однієї цих складових виключає застосування до нього штрафних санкцій. Тому просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким ці позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні представники апелянтів підтримали вимоги своїх апеляційних скарг із аналогічних підстав; просять їхні апеляційні скарги задовольнити.

Також вони, вважаючи апеляційні скарги іншої сторони безпідставними, просили залишити ці апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції у зазначеній частині без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ГУ ДПС в Івано-Франківській області необхідно залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ПАТ «Серін-Ліс» необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, відповідно до витягу та відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване 31.08.2009, взято на облік як платник податків та є платником ПДВ.

Види діяльності 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво (основний), 02.20 Лісозаготівлі, 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у., 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у., 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result, т. 1 а.с. 128-136).

12.11.2020 ГУ ДПС в Івано-Франківській області на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст.78 ПК України видано наказ № 1412 «Про проведення відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Серін-Ліс» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх звітних періодах. Розпочати перевірку 16 листопада 2020 року тривалістю 5 робочих днів (т. 1 а.с. 59).

Наказом № 1460 від 20 листопада 2020 року на підставі доповідної записки управління податкового аудиту ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 19.11.2020 № 104/09-19-07-01 продовжено термін проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Серін-Ліс» на 2 робочих дні з 23 листопада 2020 року (т. 1 а.с. 60).

На підставі наказу від 12.11.2020 та направлень на перевірку від 16.11.2021 №№ 280, 281, виданих ГУ ДПС в Івано-Франківській області, копії яких були вручені керівнику Товариства, посадові відповідача провели документальну перевірку ПАТ «Серін-Ліс» (т. 1 а.с. 122).

16.11.2020 посадові особи ГУ ДПС в Івано-Франківській області, які проводили перевірку, вручили представнику Товариства запит про надання до перевірки в термін до 10 год. 00 хв. 17.11.2020 всіх наявних документів, що пов`язані з предметом перевірки Товариства за звітний податковий період, у якому виникло від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, а саме з 01.08.2020 по 30.09.2020, а також запит про проведення інвентаризації (т. 1 а.с. 123, 124).

Також, 19.11.2020 вони вручили представнику Товариства запит про надання до перевірки документів, зокрема, документального підтвердження внесення змін в контракти з покупцями нерезидентами: № 031114 від 03.11.2014 «JAF Global GmbH» (Австралія), №170615 від 17.06.2015 «А/S Global Timber» (Данія) та № 140715 від 14.07.2015 «J.W. Cappellen GmbH» (Австралія) (т. 1 а.с. 125).

За результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Серін-Ліс» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету було складено акт перевірки № 1961/09-19-07-01/36480308 від 27.11.2020 (далі - Акт перевірки № 1), яким встановлено такі порушення:

- пп. 14.1.36, пп. 14.185, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 44.6 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України, в результаті чого завищено ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню в загальній сумі 171 358 грн, в тому числі за вересень 2020 року в сумі 171 358 грн

- п. 201.1 п. 201.10, п. 201.16 ст.201 ПК України - не зареєстровано податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних загальною сумою ПДВ 171 357,55 грн, в тому числі по періоді за вересень 2020 року в сумі 171 357,55 грн (т. 1, а.с. 9 - 14).

Підставою для таких висновків було те, що Товариство при здійсненні поставки товару (пиломатеріалів) від смт. Делятин Івано-Франківської області до порту призначення нерезидентів відповідно до контрактів № 031114 від 03.11.2014 «JAF Global GmbH» (Австрія), № 170615 від 17.06.2015 «А/S Global Timber» (Данія) та № 140715 від 14.07.2015 «J.W. Cappellen GmbH» (Австрія), на умовах поставки CFR, документально не підтвердило отримання економічного ефекту при придбанні послуг в ТзОВ «Марлайн», зокрема при проведенні перевірки не надало первинні документи щодо зобов`язання ПАТ «Серін-ліс» здійснення поставок контрагентам на умовах CFR Інкотермс-2010 та/або отримання компенсації від контрагентів-нерезидентів щодо даних поставок, чим порушило вимоги п.44.6 ст.44 ПК України.

Також в акті зазначено, що Товариство надало до перевірки копії Додаткових угод від 16.08.2019 про внесення змін до контрактів з контрагентами-покупцями № 031114 від 03.11.2014 «JAF Global GmbH» (Австралія), № 170615 від 17.06.2015 «А/S Global Timber» (Данія) та № 140715 від 14.07.2015 «J.W. Cappellen GmbH» (Австрія), які не відповідають законодавчим вимогам щодо визначення «первинних документів».

На підставі Акта перевірки № 1 та відповідно до встановлених порушень ГУ ДПС в Івано-Франківській області винесено податкове повідомлення-рішення № 006893/0701 від 17.12.2020, яким за порушення приписів пп. 14.1.36, пп. 14.1.185, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст.14, п. 44.6 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі 171 358 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 42 840 грн (т. 1 а.с. 63).

Також, на підставі наказу № 1636 від 14.12.2020 «Про проведення відповідно до пп.78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Серін-Ліс», наказу № 1715 від 21.12.2020 (про продовження термінів проведення перевірки на 2 робочих дні з 22.12.2020) та направлень на перевірку від 15.12.2021 за №№ 542, 543, копії яких були вручені керівнику Товариства, у період з 15.12.2020 по 23.12.2020 працівники ГУ ДПС в Івано-Франківській області провели позапланову виїзну документальну перевірка ПАТ «Серін-Ліс» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2020 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх звітних періодах (т. 1 а.с. 61 - 62).

18.12.2020 посадові особи контролюючого органу сформували запит про проведення інвентаризації, яким ревізори-інспектори просили посадових осіб Товариства провести інвентаризацію основних фондів, нематеріальних активів, ТМЦ станом на 21.12.2020 в термін не пізніше 21.12.2020 в присутності посадових осіб ГУ ДПС в Івано-Франківській області Шмігеля В. П. та ОСОБА_2 . Також, просили надати матеріали останньої проведеної інвентаризації(завіреної копії) основних фондів, нематеріальних активів, капітальних інвестицій, ТМЦ ПАТ "Серін-Ліс", яка проводилась в присутності працівників ДПС в Івано-Франківській області (т. 1 а.с. 258).

24.12.2020 вказані посадові особи ГУ ДПС в Івано-Франківській області склали акт про не надання Товариством матеріалів проведеної інвентаризації основних фондів, нематеріальних активів, капітальних інвестицій, залишків ТМЦ, де зазначили, що ПАТ «Серін-Ліс» 21.12.2020 надано засвідчену копію наказу № 263 від 21.12.2020 «Щодо проведення інвентаризації» та повідомлено посадових осіб контролюючого органу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що інвентаризація буде проводитись без їх участі, а результати інвентаризації будуть надані після її проведення; згідно наказу про проведення інвентаризації строк її завершення - до 23.12.2020 (включно). Проте, станом на час завершення перевірки матеріалів інвентаризації надано не було (т. 2 а.с. 15 - 16).

За результатами вказаної перевірки ГУ ДПС в Івано-Франківській області складено акт від 30.12.2020 за № 5808/09-19-07-01/36480308 (далі - Акт перевірки № 2) про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Серін-Ліс», де зазначено, що перевіркою встановлено такі порушення:

- пп. 14.1.36, пп. 14.1.185, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 44.6 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України в результаті чого завищено ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню в загальній сумі 266 802 грн, в тому числі за жовтень 2020 року в сумі 266 802 грн;

- п. 120-1.2 ст. 120-1, п. 201.1, п. 201.7, п. 201.10, ст. 201 ПК України, внаслідок чого не складено та не зареєстровано податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних у граничний строк до 15.11.2020 на загальну суму обсягу постачання 1 334 010,41 грн, сума ПДВ - 266 802,08 грн (т. 1 а.с. 45 - 53).

Висновки про завищення Товариством сум ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню в сумі 110 483 грн за жовтень 2020 року були аналогічні висновкам, наведеним у Акті перевірки № 1 щодо не нарахування податкових зобов`язань з ПДВ придбаних транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажу контрагентом ТОВ «Марлайн» для поставок пиломатеріалів покупцям-нерезидентам JAF Global GmbH (Австрія), А/S Global Timber (Данія), J.W.Cappellen GmbH» (Австрія) та APP Timber Sdn. Bhd. (Малайзія).

Підставою для висновків про завищення Товариством ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню в сумі 156 319 грн за жовтень 2020 року, вказано відсутність ТМЦ станом на 31.10.2020 на загальну суму 781 594,66 грн, по яких, згідно даних бухгалтерського обліку, відсутня інформація (з відповідним її документальним підтвердженням) щодо залишків і руху із зазначенням їх кількісних та вартісних показників, як і відсутня інформація щодо реалізації/відвантаження (використання у господарській діяльності).

Вказано, що відповідно до наданої Товариством обігово-сальдової відомості за бухгалтерським рахунком 20 «Виробничі запаси» станом на 01.10.2020 обліковується дебетовий залишок запасів (ТМЦ) всього на загальну суму 1 241 153,36 грн, дебетовий обіг ТМЦ за жовтень 2020 року склав всього 1 554 824,66 грн, кредитовий обіг ТМЦ за жовтень 2020 року склав всього 1 759 019,26 грн та станом на 31.10.2020 обліковується дебетовий залишок запасів (ТМЦ) всього на загальну суму 1 036 958,76 грн. Проте, в ході проведення перевірки залишків ТМЦ в розрізі найменування та номенклатури, в кількісному та вартісному виразі відображених в обігово-сальдовій відомості за бухгалтерським рахунком 20 «Виробничі запаси» встановлено, що фактично станом на 31.10.2020 року обліковується дебетовий залишок запасів (ТМЦ) всього на загальну суму 255 364,10 грн. На вимогу контролюючого органу провести інвентаризацію ПАТ «Серін-Ліс» надано наказ щодо проведення інвентаризації від 21.12.2020 № 263, проте Товариством станом на час завершення перевірки 17:00 23.12.2020 не подано ГУ ДПС в області матеріалів проведеної інвентаризації, про що складено акт від 24.12.2020. Також, 30.12.2020 ГУ ДПС в Івано-Франківській області одержано супровідний лист ПАТ «Серін-Ліс» від 28.12.2020 вих. № 281220/1 із копією протоколу інвентаризаційної комісії від 23.12.2020 на 1 аркуші (т. 1 а.с. 216 - 217).

На підставі Акта перевірки № 2 ГУ ДПС в Івано-Франківській області 26.01.2021 прийнято податкове повідомлення-рішення № 000356/0701, яким за порушення приписів пп. 14.1.36, пп. 14.185, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 44.6 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, 187.1 ст.187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі 266 802 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 133 401 грн (т. 1 а.с. 65).

Не погоджуючись із вказаними наказами про проведення перевірок та винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, Товариство оскаржило їх до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що доводи позивача про відсутність підстав для проведення перевірки та як наслідок наявність підстав до скасування наказів про проведення перевірок є помилковими, позаяк перевірка проведена з передбаченої законодавством підстави; отже, суд не встановив, а позивач не обґрунтував протиправності призначення проведення перевірки позивача, а спірні накази прийняті за наявності правових підстав для проведення позапланової перевірки, передбачених в пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Надаючи оцінку висновкам відповідача щодо не надання для перевірки документального підтвердження зобов`язання ПАТ «Серін-Ліс» перед нерезидентами щодо поставки пиломатеріалів покупцям на інших умовах ніж FCA франко-склад продавця Івано-Франківська область, смт. Делятин, суд вважав їх безпідставними. А щодо не надання при проведенні перевірки оригіналів додаткових угод від 16.08.2019 про внесення змін до контрактів з контрагентами-покупцями № 031114 від 03.11.2014 «JAF Global GmbH» (Австрія), № 170615 від 17.06.2015 «А/S Global Timber» (Данія), № 140715 від 14.07.2015 «J.W. Cappellen GmbH» (Австрія) суд вказав, що укладення додаткових угод у спрощений спосіб відповідає вимогам законодавства України.

Відносно доводів контролюючого органу про те, що Товариством не підтверджено отримання економічного ефекту при придбанні послуг в ТОВ «Марлайн», суд вказав, що питання отримання прибутку позивачем виходило за межі предмету перевірки.

Щодо висновків акту перевірки № 2 про заниження показника рядка 4.1 податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 року в сумі 156 319 грн в зв`язку відсутністю станом на 31.10.2020 по рахунку 20 «Виробничі запаси» ТМЦ в розмірі 781 594,66 грн, суд вказав, що в ході проведення перевірки Товариство не надало уповноваженим особам контролюючого органу підтвердження фактичної наявності запасів, що стало підставою до висновку останнього про відсутність таких та винесення податкового повідомлення-рішення 26.01.2021 № 000356/0701, в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі 156 319 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 78 159,50 грн.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції частково помилковими, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Щодо оскарження наказів про проведення перевірок колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Види перевірок визначені статтею 75 ПК України, згідно із п.75.1 якої контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений статтею 78 ПК України.

Так, відповідно до п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

- п.п.78.1.8 - платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Аналіз змісту наведеної норми свідчить про три окремі підстави для проведення позапланової перевірки:

- якщо платник подав декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету ПДВ, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу;

- якщо платник подав декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету ПДВ, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу та з від`ємним значенням з ПДВ, яке становить більше 100 тис. гривень;

- якщо платник подав декларацію з від`ємним значенням з ПДВ, яке становить більше 100 тис. гривень.

Пунктом 200.11 статті 200 ПК України визначено, що контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями:

за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками;

з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

У визначені цим пунктом терміни проводяться також документальні перевірки, передбачені підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Як встановлено судом, ПАТ «Серін-ліс» 19.10.2020 подало до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за вересень 2020 року, в рядку 21 якої зазначило суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 127 919 грн, а 18.11.2020 - податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2020 року, в рядку 21 якої зазначило суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 230 865 грн (т. 1, а.с. 39, 42).

Зі змісту оскаржуваних наказів видно, що підставою для проведення документальних позапланових виїзних перевірок Товариства було подання платником податків декларації з від`ємним значенням з ПДВ, яке становить більше 100 тис. гривень.

Вказане дає підстави вважати, що накази правомірно було прийнято за наявності фактичних та законодавчих підстав.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, колегія суддів зазначає таке.

За приписами пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із пунктом 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.

Пунктом 189.1 статті 189 ПК України встановлено, що у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

За змістом пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Як встановлено судом, за висновками актів перевірок, послуги ТОВ «Марлайн» з організації транспортно-експедиційного обслуговування з перевезення експортних вантажів станом на 30.09.2020 та станом на 31.10.2020 не використані в господарській діяльності ПАТ «Серін-Ліс», позаяк при проведенні перевірки не надано первинні документи щодо зобов`язання ПАТ «Серін-Ліс» здійснення поставок контрагентам на умовах CFR Інкотермс-2010 та/або отримання компенсації від контрагентів-нерезидентів щодо даних поставок, чим порушено вимоги п. 44.6 ст. 44 ПК України.

З цього приводу колегія суддів зазначає таке.

Згідно із частиною першою статті 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Пунктами 8.1 контрактів № 031114 від 03.11.2014 «JAF Global GmbH» (Австрія), №170615 від 17.06.2015 «А/S Global Timber» (Данія) та № 140715 від 14.07.2015 «J.W. Cappellen GmbH» (Австрія) встановлено, що додатки до контрактів, як є невід`ємними його частинами, вступають в силу з моменту їх підписання.

Відповідно до п. 8.7 контрактів № 031114 від 03.11.2014 «JAF Global GmbH» (Австрія), № 170615 від 17.06.2015 «А/S Global Timber» (Данія) та № 140715 від 14.07.2015 «J.W. Cappellen GmbH» (Австрія) факсимільні копії контрактів зберігають юридичну силу до моменту обміну оригіналами.

Під час проведення перевірок Товариство надавало на вимоги контролюючого органу копії додаткових угод від 16.08.2019 про внесення змін до контрактів з контрагентами-покупцями № 031114 від 03.11.2014 «JAF Global GmbH» (Австрія), № 170615 від 17.06.2015 «А/S Global Timber» (Данія), № 140715 від 14.07.2015 «J.W. Cappellen GmbH» (Австрія) з відміткою обслуговуючого банку AT «Укрексімбанк» для валютного нагляду/контролю.

Отже, укладення додаткових угод від 16.08.2019 про внесення змін до контрактів з контрагентами покупцями «JAF Global GmbH» (Австрія), «А/S Global Timber» (Данія), «J.W. Cappellen GmbH» (Австрія) у спрощений спосіб (шляхом обміну сторін листами / факсограмами) відповідає вимогам законодавства України та умовам контрактів.

Відтак, є підстави вважати, що послуги ТОВ «Марлайн» з організації транспортно-експедиційного обслуговування з перевезення експортованих вантажів покупцям нерезидентам «JAF Global GmbH» (Австрія), «А/S Global Timber» (Данія), «J.W.Cappellen GmbH» (Австрія), використані у господарській діяльності Товариства, що підтверджується наданими в ході перевірки контрактами ПАТ «Серін-ліс» з його контрагентами, а також додатками, які є невід`ємними їх частинами; при тому, що оригінали документів були надані до суду.

Колегія також вважає безпідставними доводи контролюючого органу про те, що Товариством не підтверджено отримання економічного ефекту при придбанні послуг у ТОВ «Марлайн», позаяк в ході судового розгляду було встановлено і підтверджено показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , питання отримання прибутку позивачем виходило за межі предмету перевірки; ціна пиломатеріалів, реалізованих позивачем покупцям нерезидентам, не досліджувалась та не порівнювалась із цінами, які були до внесення змін в контракти щодо умов поставки.

Згідно з підпунктами 14.1.136, 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами; розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Мета отримання доходу, як кваліфікуюча ознака господарської діяльності, кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Позаяк господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), розумна економічна причина має бути в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Водночас, не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі.

Віднесення операцій до господарських можливе у випадках обґрунтування платником податку економічних причин чи ділової мети (зважаючи на ризики підприємницької діяльності) укладення угод за ціною нижчою за ціну придбання товарно-матеріальних цінностей.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції в тому, що податковий орган, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення щодо нарахування Товариству податкових зобов`язань із ПДВ на придбання послуг з транспортно-експедиційного обслуговування у ТОВ «Мерлайн», не встановив збитковість таких господарських операцій, не перевірив здійснення платником податку продажу товарів (пиломатеріалів) за цінами, які нижче їх собівартості, що вказує про передчасність висновку відповідача про відсутність економічного ефекту.

Щодо висновків Акта перевірки № 2 (№ 5808/09-19-07-01/36480308 від 30.12.2020) про заниження показника рядка 4.1 податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 року в сумі 156 319 грн, у зв`язку з відсутністю станом на 31.10.2020 по рахунку 20 «Виробничі запаси» ТМЦ в розмірі 781 594,66 грн, суд першої інстанції зазначив таке.

Позивачем вказано, що в поясненнях, наданих перевіряючим посадовими особами ПАТ «Серін-Ліс» було зазначено, що вказана невідповідність виникла в попередніх податкових періодах внаслідок технічної помилки програмного забезпечення, а саме - кількість ТМЦ була списана на виробничі потреби по нульовій вартості, сама ж сума залишилась в обліку як станом на 01.10.2020, так і станом на 31.10.2020.

Суд першої інстанції зауважив, що таке не підтверджено належними та допустимими доказами. Так, копії відповідних письмових пояснень не було надано. Також ні в ході перевірки ні під час судового розгляду позивачем не долучено відповідні акти списання ТМЦ та факт виявлення і фіксації технічної помилки програмного забезпечення.

Так, 18 грудня 2020 року посадові особи ГУ ДПС в Івано-Франківській області сформували запит до Товариства про проведення інвентаризації та просили провести інвентаризацію основних фондів, нематеріальних активів, ТМЦ ПАТ «Серін-Ліс» станом на 21.12.2020 в термін не пізніше 21.12.2020 в присутності посадових осіб відповідача.

24.12.2020 посадові особи відповідача склали акт про не надання Товариством матеріалів проведеної інвентаризації основних фондів, нематеріальних активів, капітальних інвестицій, залишків ТМЦ; також зазначили, що ПАТ «Серін-Ліс» 21.12.2020 надано засвідчену копію наказу про № 263 від 21.12.2020 «Щодо проведення інвентаризації» та повідомлено (в усній формі) посадових осіб ГУ ДПС в Івано-Франківській області, які проводили перевірку, про те, що інвентаризація буде проводитись без участі працівників контролюючого органу, а результати інвентаризації будуть надані після її проведення. Наказом про проведення інвентаризації таку наказано завершити до 23.12.2020 (включно). Проте, станом на час завершення перевірки 23.12.2020 17:00 відповідачу не надано матеріалів проведеної інвентаризації.

Позивач в ході судового розгляду справи не обґрунтував підстави неподання матеріалів інвентаризації до завершення перевірки 23.12.2020 17:00, натомість надав супровідний лист про вручення відповідачу 30.12.2020 протоколу інвентаризаційної комісії від 23.12.2020 на 1 аркуші. З огляду на завершення перевірки і складання Акта перевірки № 2 30.12.2020 такий не було враховано.

Відповідно до пункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган під час проведення перевірки має право, зокрема, вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Правила проведення інвентаризації для юридичних осіб, у тому числі обов`язкові випадки її проведення та оформлення результатів інвентаризації визначено Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879 (далі - Положення № 879), пунктом 5 розділу І якого встановлено, що інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка.

Пунктом 7 розділу І Положення № 879 встановлено випадки обов`язкового проведення інвентаризації, зокрема, на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації. У цих випадках інвентаризація має розпочатися у термін та в обсязі, зазначених у належним чином оформленому документі цих органів, але не раніше дня отримання підприємством відповідного документа.

Згідно з пунктом 4 розділу І Положення № 879 проведення інвентаризації забезпечується власником (власниками) або уповноваженим органом (посадовою особою), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів (далі - керівник підприємства), який створює необхідні умови для її проведення, визначає об`єкти, періодичність та строки проведення інвентаризації, крім випадків, коли проведення інвентаризації є обов`язковим. У цих випадках визначені на підприємстві строки проведення інвентаризації не можуть перевищувати строків, визначених цим Положенням.

За приписами пункту 1 розділу II вказаного Положення для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства.

У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.

Наведені норми дають підстави для висновку про те, що податковий орган має право направити належним чином оформлений документ, який містить вимогу на проведення інвентаризації і посадові особи цього органу можуть бути присутні при проведенні інвентаризації, а юридичні особи, що отримали таку вимогу, зобов`язані провести таку інвентаризацію.

Аналізуючи зазначене, суд вказав, що присутність посадових осіб відповідного органу при проведенні інвентаризації не є обов`язковою; інвентаризація може бути проведена і за відсутності посадових осіб контролюючого органу, проте така вимога не суперечить наведеним положенням чинного законодавства та не порушує прав позивача.

Відтак, позивач зобов`язаний на вимогу контролюючого органу провести інвентаризацію та надати первинні документи, які підтвердили фактичну наявність ТМЦ.

Проте, ПАТ «Серін-Ліс» інвентаризацію на вимогу контролюючого органу не провело та документально не спростувало висновки контролюючого органу про відсутність ТМЦ станом на 31.10.2020 на загальну суму 781 594,66 грн по яких, згідно даних бухгалтерського обліку, відсутня інформація (з відповідним її документальним підтвердженням) щодо залишків і руху із зазначенням їх кількісних та вартісних показників, як відсутня інформація щодо реалізації/відвантаження (використання у господарській діяльності).

Суд зауважив, що відповідач застосував спосіб встановлення правопорушення без перевірки документів, адже у будь-якому випадку документальна перевірка вимагає дослідження документів, на підставі яких встановлюються податкові правопорушення.

Проте, висновок податкового органу про податкове правопорушення в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі 156 319 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 78 159,50 грн (ППР № 000356/0701 від 26.01.2021) по факту відсутності документів можливий виключно у випадку їх ненадання податковому органу платником податку під час проведення належної перевірки, що і було допущено позивачем, що відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 821/597/17, від 26.04.2019 у справі № 806/252/16.

У ході перевірки Товариство не надало уповноваженим особам відповідача підтвердження фактичної наявності запасів, що стало підставою до висновку останнього про відсутність таких та винесення податкового повідомлення-рішення № 000356/0701 від 26.01.2021, в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі 156 319 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 78 159,50 грн.

Також суд першої інстанції вважав такими, що не відповідають вимогам законодавства, доводи позивача про те, що штрафні санкції із ПДВ можуть бути застосовані до платника податку за порушення одночасно трьох складових: нарахування, декларування та сплати ПДВ, а відсутність порушення платником податку хоча б однієї цих складових виключає застосування до нього штрафних санкцій згідно з п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач невірно визначив зобов`язання з ПДВ за жовтень 2020 року в частині його завищення сумі 156 319 грн, відповідачем правомірно застосовані штрафні санкції, у зв`язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26.01.2021 № 000356/0701 в частині визначення штрафних санкцій в сумі 78 159,50 грн є правомірним та не підлягає скасуванню.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими з огляду на таке.

Як зазначено вище, визначальною умовою для нарахування податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, згідно із пунктом 198.5 статті 198 ПК України, є їх придбанння/виготовленння з ПДВ для використання в господарських операціях, проте, ні в ході перевірки, ні в ході судового розгляду справи, не було встановлено, що ТМЦ по рахунку 20 «Виробничі запаси» в сумі 781 594,66 грн були придбані Товариством з ПДВ, як і не було встановлено, які саме ТМЦ та в якій кількості із вказаних були відсутні по цьому рахунку станом на 31.10.2020.

Так, в ході перевірки відповідно до наданої ПАТ «Серін-Ліс» обігово-сальдової відомості за бухгалтерським рахунком 20 «Виробничі запаси» станом на 01.10.2020 обліковується дебетовий залишок запасів (ТМЦ) всього на загальну суму 1 241 153,36 грн, дебетовий обіг ТМЦ за жовтень 2020 року склав всього 1 554 824,66 грн, кредитовий обіг ТМЦ за жовтень 2020 року - 1 759 019,26 грн та станом на 31.10.2020 обліковується дебетовий залишок запасів (ТМЦ) всього на загальну суму 1 036 958,76 грн. Проте, в ході проведення перевірки залишків ТМЦ в розрізі найменування та номенклатури, в кількісному та вартісному виразі відображених в обігово-сальдовій відомості за бухгалтерським рахунком 20 «Виробничі запаси» встановлено, що фактично станом па 31.10.2020 обліковується дебетовий залишок запасів (ТМЦ) всього на загальну суму 255 364,10 грн.

Вказане дає підстави вважати, що в ході проведення перевірки за жовтень 2020 року, ним не встановлено кількісних та вартісних показників, а також факту реалізації / відвантаження (використання у господарській діяльності) дебетового залишку запасів (ТМЦ) станом на 31.10.2020 на загальну суму 781 594,66 грн. А при відсутності інформації щодо кількісних та вартісних показників, факту реалізації/відвантаження або використання у господарській діяльності, факту придбання з ПДВ запасів (ТМЦ) на суму 781 594.66 грн висновки контролюючого органу про визначення податкових зобов`язань в сумі 156 319 грн за жовтень 2020 року суперечать приписам пункту 198.5 статті 198 ПК України.

З приводу покликань суду першої інстанції на те, що Товариство не провело інвентаризацію на вимогу контролюючого органу та документально не спростувало висновки контролюючого органу про відсутність ТМЦ станом на 31.10.2020 на суму 781 594,66 грн по яких, згідно даних бухгалтерського обліку, відсутня інформація (з відповідним її документальним підтвердженням) щодо залишків і руху із зазначенням їх кількісних та вартісних показників, як відсутня інформація щодо реалізації/відвантаження (використання у господарській діяльності), Товариство зазначило, що 30.12.2020 ним до ГУ ДПС в Івано-Франківській області було надано супровідний лист від 28.12.2020 за вих. № 281220/1 із копією протоколу інвентаризаційної комісії від 23.12.2020 на 1 аркуші, позаяк впродовж 23.12.2020 посадові особи, які проводили перевірку, були відсутні на перевірці у позивача, а протокол інвентаризаційної комісії від 23.12.2020 було затверджено керівником після 17:00 год. 23.12.2020. При цьому, суд першої інстанції не врахував, що вимога контролюючого органу від 18.12.2020 про проведення інвентаризації основних фондів, нематеріальних активів, ТМЦ Товариства стосувалась дати її проведенні станом на 21.12.2020, а не станом на 31.10.2020, тому будь-які дані щодо наявності/відсутності основних фондів, нематеріальних активів, ТМЦ Товариства за даними інвентаризації станом на 21.12.2020 не можуть бути підставами для висновків щодо їх наявності/відсутності станом на 31.10.2020.

Відтак, колегія суддів вважає, що Товариство належним чином спростувало доводи відповідача та суду першої інстанції в цій частині, що має наслідком задоволення вимог апеляційної скарги ПАТ «Серін-ліс».

Натомість, доводи відповідача грунтуються на помилковому застосуванні норм матеріального права та невідповідності висновків фактичним обставинам справи; такі доводи належним чином спростовані судом першої інстанції та не потребують додаткового спростування.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч приписам частини другої статті 77 КАС України відповідач не надав до суду доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскаржуваній ним частині рішення суду першої інстанції та зазначені вище доводи апелянта - ПАТ «Серін-ліс».

Решта доводів апеляційних скарг на законність рішення суду першої інстанції не впливають та висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак не потребують додаткового аналізу.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Тобто, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог у зазначений вище спосіб - скасування податкових повідомлень-рішень у повному обсязі.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Серін-Ліс» задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року в адміністративній справі № 300/1861/21 скасувати.

Позов Приватного акціонерного товариства «Серін-Ліс» задовольнити частково.

Визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 17 грудня 2020 року № 006893/0701 та від 26 січня 2021 року № 000356/0701.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 09 травня 2022 року.