Справа № 500/5148/21
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2022-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/5148/21

29 квітня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.В.

представника позивача Гураль Р.В.

представника відповідача Шкільний П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області, Головного управління ДПС у Тернопільській області, як відокремлений підрозділ ДПС України про стягнення суми грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі - ГУ ДПС у Тернопільській області), в якій просить: стягнути з ГУ ДПС у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 105055,57 грн. грошового забезпечення за період служби з 01.11.2018 по 30.12.2020, в тому числі 69846,76 грн. посадового окладу, 27080,85 грн. доплати за роботу в нічний час та 8127,96 грн. окладу за спеціальним званням із спрямуванням утриманого з цієї суми податку на доходи фізичних осіб на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходив службу в органах податкової міліції Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі - ГУ ДФС у Тернопільській області), правонаступником якого є відповідач. Однак, при звільненні 31.03.2021, на думку позивачу, йому не виплачено в повному розмірі грошове забезпечення за фактично відпрацьований ним час - доплати за нічні години та оклад за спеціальним званням виплачувався в нижчому від передбаченого нормативними актами розмірі, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 19.08.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання.

Представником ГУ ДПС у Тернопільській області 23.09.2021 подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позовна заява подана до суду 16.08.2021, тобто зі значним пропуском спеціального скороченого строку звернення до суду, передбаченого ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Представником позивача подано заперечення проти клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки предметом позову у цій справі є стягнення грошового забезпечення, в тому числі доплати за роботу в нічний час та окладу за спеціальним званням, які є додатковою заробітною платою, а не іншим заохочувальними чи компенсаційними виплатами, які мають одноразовий характер або не передбачені актами чинного законодавства.

Ухвалою суду від 04.10.2021, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 КАС України, допущено заміну відповідача на його правонаступника - ГУ ДПС у Тернопільській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 44143637). Залучено до участі в справі Головного управління ДФС у Тернопільській області () в якості співвідповідача.

ГУ ДФС у Тернопільській області 22.10.2021 подало до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволені позову та, зокрема вказує, що 31.03.2021 при звільненні ГУ ДФС у Тернопільській області з позивачем проведено повний розрахунок та виплачено усі належні йому при звільненні суми. З позовом до суду позивач звернувся 16.08.2021, тобто з пропуском місячного строку з дня остаточного з ним розрахунку, не зазначивши підстав для поновлення цього строку.

Ухвалою суду від 28.10.2021, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 КАС України, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 17.11.2021, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 КАС України, прийнято заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить: стягнути з ГУ ДПС у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 77974,72 грн. грошового забезпечення за період служби з 01.11.2018 по 30.12.2020, в тому числі 69846,76 грн. посадового окладу та 8127,96 грн. окладу за спеціальним званням із спрямуванням утриманого з цієї суми податку на доходи фізичних осіб на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 15.02.2022, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 КАС України, прийнято заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить: стягнути з Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 89006,59 грн. грошового забезпечення за період служби з 01.11.2018 по 30.06.2020, в тому числі 80878,63 грн. посадового окладу та 8127,96 грн. окладу за спеціальним званням із спрямуванням утриманого з цієї суми податку на доходи фізичних осіб на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів ОСОБА_1 . Закрито підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 15.03.2022.

В судовому засідання представник позивача просив відхилити заяву про залишення позову без розгляду, оскільки такий містить вимоги про нарахування та виплату грошового забезпечення з урахуванням доплати за службу у нічний час, а тому слід керуватися, в тому числі, положеннями статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП Ккраїни).

Представник ГУ ДПС у Тернопільській області просив залишити позов без розгляду, оскільки комплексний аналіз чинного правового регулювання дає підстави для висновку, що норма ч. 5 ст.122 КАС України була та залишається спеціальною нормою, яка регулює визначену її предметом групу правовідносин.

Представник ГУ ДФС у Тернопільській області в судове засідання повторно не з`явився, що в силу приписів п.2 ч.3 ст.205 КАС України не перешкоджає розгляду справи судом за відсутності такого учасника справи.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, ознайомившись із викладеними відповідачем доводами щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, надавши оцінку запереченням позивача, суд, при вирішенні питання щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду, враховує наступне.

Так, ч.3 ст.3 КАС України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст.122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За приписами ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Разом з цим, ч.2 ст.233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

З аналізу наведеної законодавчої норми слідує, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, не обмежується будь-яким строком.

Офіційне тлумачення положення ч.2 ст.233 КЗпП України надав Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 15.10.2013 №8-рп/2013 і №9-рп/2013.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 №8-рп/2013 у справі №1-13/2013 в аспекті конституційного звернення, положення ч.2 ст.233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями ст.1, 12 Законом України "Про оплату праці" зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Відповідно до п.2.1 мотивувальної частини вказаного рішення Конституційного Суду України поняття "заробітна плата" і "оплата праці", які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

Під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у ч.2 ст.233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових відносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат. У разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Згідно зі ст.1 Конвенції "Про захист заробітної плати" №95, ухваленої генеральною конференцією Міжнародної організації праці та ратифікованої Україною 30.06.1961, термін "заробітна плата" означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

Таким чином, оскільки позовна заява ОСОБА_1 містить вимоги про нарахування та виплату грошового забезпечення з урахуванням доплати за службу у нічний час та окладу за спеціальним званням, слід керуватися, в тому числі, положеннями ст.233 КЗпП України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №320/2583/21.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущений строк звернення до адміністративного суду, що було встановлено і під час відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим підстави для задоволення клопотання відповідача про залишення позову без розгляду - відсутні.

Керуючись ст.122, 241, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області, Головного управління ДПС у Тернопільській області, як відокремлений підрозділ ДПС України стягнення про суми грошового забезпечення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено 04 травня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДФС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003 код ЄДРПОУ/РНОКПП 39403535);

- Головне управління ДПС у Тернопільській області, як відокремлений підрозділ ДПС України (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,467);

Головуючий суддя Мандзій О.П.