Справа № 503/1580/21
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2022-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 503/1580/21
Головуючий в 1 інстанції: Вороненко Д.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 09 лютого 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Цань Дмитра Анатолійовича, Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

24 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовною заявою, в якій просив визнати протиправними та скасувати винесену постанову серії БАБ № 049344 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 12.12.2021 року інспектором сектору реагування патрульної поліції Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Цань Д.А., про притягнення його до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП; а також закрити відносно нього справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 12.12.2021 року його протиправно притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП. Позивач зазначав, що хоча номерний знак був злегка забруднений внаслідок наявності шару пилу, але його символи чітко визначались та їх можливо було прочитати з 20 метрів, що підтверджує фото зроблене на місці зупинки у присутності відповідача. При цьому, позивач звертає увагу на те, що відповідач не надав будь-яких доказів неможливості визначення з відстані у 20 метрів символів на причепі. Крім того, позивач зазначає, що інспектор до розгляду справи не роз`яснив йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, що підтверджує відсутність підпису позивач у графі 8 оскаржуваної постанови.

ГУ НП в Кіровоградській області заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що оскаржувана постанова є такою, що відповідає всім вимогам закону, зокрема в ній чітко вказана суть порушення. Відзначено, що при винесенні постанови позивачу були роз`ясненні його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Позивач же не надав жодних доказів як на підставу своїх заперечень щодо відсутності в його діях порушень Правил дорожнього руху.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 09 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано постанову серії БАБ № 049344 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Цань Д.А. від 12.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП.

Закрито справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.6 ст. 121 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмолено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ГУ НП в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що позивачем не надано жодного доказу щодо відсутності в його діях порушень ПДР України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

12 грудня 2021 року інспектором сектору реагування патрульної поліції Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Цань Д.А. винесено постанову серії БАБ № 049344 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Постановою встановлено, що позивач керував транспортним засобом марки DAF моделі XF 105.460 реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом-платформою Е марки ЕХО моделі 99981 реєстраційний номер НОМЕР_1 номерний знак на згаданому причепі був забруднений, що не давало змогу чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, що в свою чергу є порушенням пунктів 2.9 та 30.2 Правил дорожнього руху.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено вини позивача у скоєнні порушення, передбаченого п.2.9 «в» ПДР України.

Судова колегія погоджується з таким висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 2.9. "в" ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знаку або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Частиною 6 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, відповідно ч. 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 73 КАС України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Отже, зі змісту ст. 251 КУпАП України та ст. 72 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) - при складенні постанови про накладення адміністративного стягнення та судом при розгляді справи щодо оскарження даної постанови в порядку адміністративного судочинства, встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб та забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Притягнення особи до відповідальності за порушення п. 2.9. "в" Правил дорожнього руху можливе у випадку, коли, зокрема, неможливо чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м у зв`язку із його забрудненням або закриттям стороннім предметом.

Частина 2 ст.77 КАС України покладає обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову в справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Отже обов`язок доказування наявності в діях позивача адміністративного правопорушення, в даному випадку, покладається саме на відповідача.

В свою чергу, будь - яких належних доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху України відповідачем не надано, в матеріалах справи як доказ наявна лише постанова яка є предметом оскарження.

Відеозапису чи фотофіксації, з яких можливо було б встановити, що номер позивача нечитабельний на відстані 20 м, відповідачем не надано.

На думку колегії суддів, важливою обставиною для накладення штрафу залишається уточнення у п.2.9 ПДР України про відстань у 20 метрів. Тобто, замір «на око» не є приводом для накладення штрафу. Інспектор повинен зафіксувати на фото або відео факт неможливості розпізнати символи на знаку автомобіля з відстані у 20 метрів.

Так, доводи інспекторів, що номерний знак на авто позивача був нечитабельний є лише власною інтерпретацією щодо зрозумілості як щодо розпізнавання номеру, так і щодо ступеню забрудненості номеру. В свою чергу позивач не заперечує забрудненості номеру, однак зазначає, що він був читабельний.

За такого правового регулювання та обставин справи колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи відсутність доказів того, що у транспортного засобу з напівпричепом, яким керував ОСОБА_1 , неможливо було чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст.286, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 272 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 09 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко