Справа № 240/9999/21
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2022-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9999/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Романченко Є.Ю.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

06 травня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Харитонівської сільської ради на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави до Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області в особі виконавчого комітету Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області, третя особа, на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент культури, молоді та спорту Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2021 року позивач, керівник Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави, звернувся в суд з позовом до Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області в особі виконавчого комітету Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області у якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області в особі її виконавчого комітету щодо невиконання вимог чинного законодавства України в частині подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту культури, молоді та спорту Житомирської обласної державної адміністрації про занесення об`єкту культурної спадщини місцевого значення, що знаходиться на території села Харитонівка Коростишівського району Житомирської області, а саме: церкви Марії Магдалини, дата спорудження - початок ХХ століття, 1918 рік, яка розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації від 04.03.1996 № 151 "Про взяття на облік і охорону пам`яток архітектури місцевого значення", взята на облік і охорону, як пам`ятка архітектури місцевого значення, охоронний номер 97, до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;

- зобов`язати Харитонівську сільську раду Коростишівського району Житомирської області в особі її виконавчого комітету надати пропозиції до органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту культури, молоді та спорту Житомирської обласної державної адміністрації про занесення об`єкту культурної спадщини місцевого значення, що знаходиться на території села Харитонівка Коростишівського району Житомирської області, а саме: церкви Марії Магдалини, дата спорудження - початок ХХ століття, 1918 рік, яка розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації від 04.03.1996 № 151 "Про взяття на облік і охорону пам`яток архітектури місцевого значення", взята на облік і охорону, як пам`ятка архітектури місцевого значення, охоронний номер 97, до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 20.10.2021 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що Харитонівська сільська рада не подала пропозиції про занесення об`єкту культурної спадщини місцевого значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що забезпечення реалізації державної політики у сфері культури, охорони і збереження культурної спадщини з урахуванням особливостей соціокультурної діяльності не належить до виключної компетенції виконавчого комітету Харитонівської сільської ради.

Вважає необґрунтованими доводи прокурора про те, що неподання пропозиції до органу охорони культурної спадщини вищого рівня щодо внесення церкви Марії Магдалини до Дежавного реєстру нерухомих пам`яток України може негативно вплинути на збереження вказаної пам`ятки архітектури, оскільки така пам`ятка вже перебувала на обліку про що свідчить охоронна дошка на об`єкті.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації від 04.03.1996 № 151 "Про взяття на облік і охорону пам`яток архітектури місцевого значення", церква Марії Магдалини взята на облік і охорону, як пам`ятка архітектури місцевого значення (номер 97).

На запит Коростишівської окружної прокуратури № 53-93-160 вих-21 від 14.04.2021 щодо дотримання органами місцевого самоврядування вимог законодавства України з питань охорони культурної спадщини, Харитонівська сільська рада листом від 16.04.2021 №357 повідомила, що після створення територіальної громади документи на пам`ятку архітектури їм не передавалися.

На запит Коростишівської окружної прокуратури № 53-93-164 вих-21 від 14.04.2021, Департамент культури, молоді та спорту Житомирської обласної державної адміністрації повідомив, що виконавчий комітет Харитонівської сільської ради не звертався до них із пропозицією про занесення церкви Марії Магдалини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. Також вказано, що облікова документація вказаної пам`ятки архітектури до Департаменту культури, молоді та спорту Житомирської обласної державної адміністрації виконавчим комітетом Харитонівської сільської ради не направлялася.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини регулює Закон України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2000 №1805-III (далі - Закон №1805-III).

Згідно зі статтею 3 Закону №1805-III державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України та спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать, зокрема, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 1805-ІІІ до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить:1) забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; 2) подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; 5) забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; 6) організація розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини.

Згідно ст. 13 Закону № 1805-ІІІ об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок визначення категорій пам`яток для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1760 (в редакції постанови КМУ від 14.09.2016 №626) (далі - Порядок).

Пунктом 3 розділу Х «Прикінцеві положення» Закону №1805-III передбачено, що об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури», визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону.

Згідно з п.3 Порядку облікова документація на об`єкти культурної спадщини, які відповідно до пункту 3 розділу Х «Прикінцеві положення» Закону №1805-III визнаються пам`ятками, включає облікову картку або паспорт, коротку історичну довідку, акт технічного стану та матеріали фотофіксації сучасного стану.

Облікова документація на щойно виявлені об`єкти культурної спадщини включає облікову картку, коротку історичну довідку, акт технічного стану та матеріали фотофіксації сучасного стану. Пропозиції щодо включення щойно виявлених об`єктів культурної спадщини до Реєстру подаються не пізніше ніж протягом трьох років з дня їх включення до переліку об`єктів культурної спадщини.

Облікова документація, що передбачає виконання роботи з метою виявлення, дослідження, фіксації об`єкта культурної спадщини, визначення його антропологічної, археологічної, естетичної, етнографічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності, складається спеціально уповноваженими органами охорони культурної спадщини, до яких належать орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські, районні держадміністрації, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад (пункт 4 Порядку).

Порядок обліку об`єктів культурної спадщини затверджено наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 №158, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.04.2013 за №528/23060.

Форму облікової картки та паспорта об`єкта культурної спадщини затверджено наказом Міністерства культури і мистецтв України та Державного комітету України з будівництва та архітектури від 13.05.2004 № 295/104, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.06.2004 за № 693/9292.

Зокрема, пунктом 4.4. Порядку передбачено, що документи на об`єкт культурної спадщини складаються у чотирьох примірниках, один з яких зберігається в Мінкультури України, другий - в органі виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органах охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, третій - у районних державних адміністраціях або у виконавчому органі сільської, селищної, міської ради, четвертий - у розробника документів.

Слід також зазначити, що занесенню об`єкта культурної спадщини місцевого та національного значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України передує певна робота спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини, до яких належить відповідач та до повноважень якого віднесено виготовлення облікової документації на розміщені на території району об`єкти культурної спадщини місцевого та національного значення, що знаходяться на території району та подання пропозицій до органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення таких до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Як встановлено судом першої інстанції, таким об`єктом на адміністративній території Харитонівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, є церква Марії Магдалини, дата спорудження - початок ХХ століття, 1918 рік.

Натомість, Харитонівська сільська рада не подала пропозиції про занесення об`єкту культурної спадщини місцевого значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Зважаючи на вищевикладене, а також те, що саме на органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до Закону №1805-III покладено обов`язок щодо їх охорони та забезпечення їх належного догляду та збереження, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що невиконання відповідачем обов`язку щодо подання пропозиції органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту культури, молоді та спорту Житомирської обласної державної адміністрації про занесення церкви Марії Магдалини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України свідчить про бездіяльність відповідача, яку необхідно визнати протиправною.

Також колегія суддів зазначає, що невиконання відповідачем обов`язку щодо внесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України об`єкта культурної спадщини, є підставою для визнання бездіяльності органу місцевої влади.

При цьому, наявність охоронної дошки на об`єкті не звільняє відповідача від обов`язку занесення об`єкту культурної спадщини місцевого значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Харитонівської сільської ради залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.