Справа № 240/20127/21
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2022-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/20127/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко О.В.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

06 травня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - громадська організація "Проти придурків та ідіотів" до Коростишівської міської ради про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до Коростишівської міської ради, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Коростишівської міської ради у наданні повної інформації на запит ОСОБА_1 від 17.08.2021;

- зобов`язати Коростишівську міську раду надати йому повну інформацію на його запит від 17.08.2021.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 03.12.2021 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що позивачем не доведено порушення його прав, свобод та інтересів відповідачем щодо неповного надання інформації щодо запиту від 17.08.2021, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що на надісланий запит, відповідач не надав інформацію щодо отримання звернення від 01.12.2020 №59/6 депутату від політичної партії "Голос" ОСОБА_2 .

Вважає отриману відповідь на запит наданою не по суті запитуваної інформації.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені доводи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до положень Закону України "Про запит на публічну інформацію" ОСОБА_1 подав до Коростишівської міської ради запит на інформацію, в якій просив надати інформацію щодо отримання звернення від 01.12.2020 №59/8 депутату від політичної партії "Голос" Юзефович Ю.М.

Запит надісланий відповідачу електронним відправленням.

Згідно інформації викладеної в листі Коростишівської міської ради від 19.08.2021 позивача проінформовано щодо порядку реєстрації запитів і звернень, що надійшли на розгляд міської ради.

Крім того, повідомлено, що депутати міської ради не є посадовими особами органу місцевого самоврядування. Разом з тим, позивачу надано адреси електронної пошти для листування з депутатами міської ради.

Позивач, вважаючи протиправною відмову Коростишівської міської ради у наданні повної інформації на його запит звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI) визначається порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначається .

За приписами ст. 1 Закону №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 13 Закону №2939-VI, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, юридичних осіб публічного права з числа розпорядників інформації, визначених у пункті 5 частини першої цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині надання відповідної інформації за запитами (ч.3 ст.13 Закону №2939-VI).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 19, 20, 22 Закону №2939-VI запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію (в розумінні ч. 1 ст. 19 цього Закону прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні) незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження.

Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в певних визначених випадках, в тому числі, якщо: він інформацією не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; не дотримано вимоги до запиту на інформацію, передбачені ч.5 ст. 19 цього Закону. Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовий формі.

При цьому, розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Разом з тим, Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування" № 2493-III від 07 червня 2001 року (далі - Закон № 2493-III) визначає правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

Законом України "Про статус депутатів місцевих рад" № 93-IV від 11 липня 2002 року (далі - Закон №93-IV) передбачено, що правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - місцева рада) як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, встановлює гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради.

Депутат місцевої ради здійснює свої повноваження, не пориваючи з виробничою або службовою діяльністю (ч.1 ст.6 Закон №93-IV).

Тобто, якщо посадові особи місцевого самоврядування входять до виконавчого комітету, вони не можуть бути депутатами будь-якої місцевої ради крім секретаря міської ради.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач звернувся з відповідним запитом на інформацію до Коростишівської міської ради, в якій просив надати інформацію щодо отримання звернення від 01.12.2020 №59/8 депутату від політичної партії "Голос" ОСОБА_2 у відповідь на поданий запит, відповідачем повідомлено позивача, про те, що реєстрація запитів і звернень, що надійшли на розгляд до міської ради здійснюється загальним відділом централізовано, а депутати міської ради не є посадовими особами місцевого самоврядування.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що надання відомостей про отримання звернення від 01.12.2020 №59/8 депутату від політичної партії "Голос" Юзефович Ю.М., не входить до повноважень відповідача, оскільки такий не є посадовою особою місцевого самоврядування. Крім того, звернення позивача №59/8 від 01.12.2020 спрямоване саме до депутата, а не до міської ради.

Разом з тим, міською радою повідомлено, що подальше листування з депутатами міської ради можливе за адресою електронної пошти.

Таким чином, у Коростишівської міської ради не виникло обов`язку повідомляти позивача про отримання звернення №59/6 від 01.12.2020.

Отже, надання інформації щодо отримання звернення позивача через Коростишівську міську раду до депутата від політичної партії "Голос" Юзефович Ю.М., не може розцінюватися як порушення доступу до публічної інформації, оскільки така інформація стосується переписки приватних осіб.

При цьому, посилання позивача на практику Верховного Суду є помилковим, оскільки "використання" органу місцевого самоврядування в якості розпорядника інформації при переписці між депутатами міської ради жодним нормативно-правовим актом не передбачено та свідчить про те, що розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивачу надано належну відповідь на його запит.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивачем не доведено порушення його прав, свобод та інтересів відповідачем щодо неповного надання інформації щодо запиту від 17.08.2021, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.