Справа № 520/9319/2020
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2022-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

05 травня 2022 року

м. Київ

справа № 520/9319/2020

адміністративне провадження № К/990/111/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Коваленко Н.В. та Стрелець Т.Г., перевіривши касаційну скаргу Департаменту захисту довкілля та природокористування Харківської обласної Державної адміністрації

на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року

у справі № 520/9319/2020

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

до Департаменту захисту довкілля та природокористування Харківської обласної Державної адміністрації,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогазрозробка", Харківська міська рада, ОСОБА_7

про визнання протиправним та скасування висновку,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2022 року касаційну скаргу Департаменту захисту довкілля та природокористування Харківської обласної Державної адміністрації (далі - скаржник, Департамент) на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року залишено без руху з підстав, передбачених статтями 329, 330 КАС України, та надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом направлення на адресу суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з обґрунтуванням причин його пропуску та належними доказами на підтвердження зазначеної дати отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції (копією конверта, яким вона була надіслана, або копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з вказаною постановою, або копією розписки про її вручення, яка міститься в матеріалах справи; документа про сплату судового збору.

07 лютого 2022 року на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху до суду надійшли додаткові матеріали, зокрема, скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору скаржник зазначає, що наразі на його рахунках відсутні кошти, призначені для сплати судового збору. Будь-яких інших доказів та обґрунтувань на підтвердження зазначеного клопотання суду не надано.

При розгляді та вирішенні вказаного клопотання суд враховує наступне.

Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Умови, за яких суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору або відстрочити його сплату та перелік суб`єктів, до яких таке звільнення (відстрочення) застосовується, обумовлені статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку із цим обставини, пов`язані небажанням сторони сплатити судовий збір, у тому числі, обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку про неможливість задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.

Щодо поданого клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження, Суд зазначає наступне.

Надане скаржником клопотання обґрунтовано тим, що оскаржуване судове рішення отримано ним 20 грудня 2021 року за вхідним №01/1945, що підтверджується відміткою, проставленою на першій сторінці копії оскаржуваної постанови.

Проаналізувавши доводи поданого клопотання, Суд зазначає, що останнє обґрунтовано тими самими підставами, які вже були визнані неповажними в ухвалі від 18 січня 2022 року про залишення касаційної скарги Департаменту без руху.

У зв`язку з цим, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У відповідності до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Наведені скаржником підстави та доводи пропуску строку на касаційне оскарження є аналогічними тим підставам та доводам, які були зазначені ним в клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, доданого до касаційної скарги, та які ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2021 року вже були визнані неповажними.

Будь-яких інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та доводів на їх обґрунтування скаржником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження не наведено, відповідних доказів на їх підтвердження не надано.

Поновлення судом строку на касаційне оскарження з урахуванням вищезазначеного не відповідатиме принципу правової визначеності як одного з основних елементів принципу верховенства права.

Верховний Суд звертає увагу на те, що стаття 44 КАС України передбачає обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Тобто особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, цілком використовувати наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. Отже, учасники процесу мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не мають допускати затримки та невиправданого зволікання під час виконання своїх процесуальних обов`язків.

Також згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслений характер процесуальної поведінки учасників справи, відповідно до яких особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна діяти сумлінно, тобто виявляти добросовісне ставлення до наявних у неї прав і здійснювати їхню реалізацію в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, передусім щодо дотримання строку на касаційне оскарження. Для цього учасник справи повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати цілком наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Водночас тлумачення приписів частини третьої статті 329 КАС України дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом у особливих, екстраординарних випадках й тільки за наявності обставин об`єктивного та непереборного характеру (підтверджених належними доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.

Важливість дотримання строків звернення з касаційною скаргою також зумовлена й тим, що у контексті концепції справедливого судового розгляду особливу цінність має принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення тільки з метою повторного слухання справи та ухвалення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий, тільки коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами.

Колегія суддів підкреслює, що особливими та непереборними визнаються обставини, які не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, які не залежать від волі особи та об`єктивно унеможливлюють вчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду з касаційною скаргою.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права на оскарження судового рішення в касаційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Утім, обставини, якими скаржник обґрунтовує поважність причин пропуску ним строку на касаційне оскарження, не дають підстав вважати їх об`єктивними та непереборними.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що в контексті обставин цієї справи скаржник не продемонстрував достатньої зацікавленості стосовно належного захисту своїх прав у судовому порядку.

Верховний Суд наголошує, що пропуск строку на касаційне оскарження судових рішень через байдужість до своїх прав та небажання скористатися цим правом не є поважною причиною пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення строку звернення до суду з касаційною скаргою, оскільки значний період зволікання з поданням касаційної скарги безпосередньо був зумовлений суб`єктивною поведінкою скаржника, а не об`єктивними обставинами, що перебували поза його волею.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 22 березня 2021 року у справі № 160/1170/20, від 25 червня 2021 року у справі № 640/13331/19 та від 19 серпня 2021 року у справі № 440/5150/19

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З урахуванням вищенаведеного, суд касаційної інстанції доходить висновку, що у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 44, 121, 248, 329, 332, 333, 355, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

1. Відмовити у задоволенні клопотання Департаменту захисту довкілля та природокористування Харківської обласної Державної адміністрації про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі № 520/9319/2020.

2. Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року, викладені у клопотанні Департаменту захисту довкілля та природокористування Харківської обласної Державної адміністрації.

3. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту захисту довкілля та природокористування Харківської обласної Державної адміністрації на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року у справі № 520/9319/2020 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Департаменту захисту довкілля та природокористування Харківської обласної Державної адміністрації, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогазрозробка", Харківська міська рада, ОСОБА_7 про визнання протиправним та скасування висновку.

4. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка її подала.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач Я.О. Берназюк

Судді: Н.В. Коваленко

Т.Г. Стрелець