Справа № 376/4/22
Суддя: Коваленко О. М.
Дата ухвалення: 2022-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/4/22
Провадження № 2-а/376/10/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2022 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Коваленка О.М.,

за участі секретаря Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора СРППВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області лейтенанта поліції Устича Максима Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 17.12.2021 року, серія БАВ №623771 у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, мотивуючи свої вимоги тим, що старший інспектор СРППВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області лейтенант поліції Устич М.В., виписуючи постанову від 17.12.2021 року, серія БАВ №623771, порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови, з постановою не згоден.

Позивач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. Письмових заяв чи клопотань не надав.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши наявні письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Суд установив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 17.12.2021 року, серія БАВ №623771, винесеною старшим інспектором СРППВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області лейтенантом поліції Устичем М.В., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме: п.п.2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

ОСОБА_1 на місці оскаржував дії працівника поліції, виявив бажання мати адвоката, оскільки є юридично необізнаною особою, просив відкласти розгляд справи, але лейтенант поліції ніяк не відреагував та виніс постанову, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмір 3400,00 грн.

Старший інспектор Устич М.В. незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, порушив права позивача та не надав можливості скористатися правами, які передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: правом на захист.

У відповідності до статті 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Також сержант наголосив на тому, що й на наступні клопотання позивачки він також дає відмову, такі дії працівником поліції свідчать про свідоме нехтування та грубе порушення покладених на нього посадових обов`язків.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1, 2 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У випадку невжиття працівником поліції заходів щодо надання водію можливості скористатися послугами адвоката під час оформлення справи про адміністративне правопорушення поліцейський порушує права водія, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. До такого висновку дійшла колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 524/9827/16-а.

Разом із тим, відповідач не надав суду доказів чи заперечень, які могли б спростувати доводи позивача, щодо не надання можливості позивачу залучити правову допомогу.

Тому, позовна вимога про скасування постанови відповідача є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Водночас вимога позивача про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинний на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб`єктами владних повноважень (крім суду).

Згідно з статті 248 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Статтею 221 глави 17 КУпАП Підвідомчість справ про адміністративне правопорушення закріплено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Системний аналіз норм КУпАП та КАС України (у вказаній вище редакції) щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє суду дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених статті 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (постанова КАС ВС від 01.03.2021 у справі № 490/843/15-а).

Керуючись ст. 2, 9, 72, 73, 77, 241-250 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до старшого інспектора СРППВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області лейтенанта поліції Устича Максима Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову від 17.12.2021 року, серія БАВ №623771, складену старшим інспектором СРППВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області лейтенантом поліції Устичем Максимом Васильовичем,у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Відповідно до ст. 286 КАС України, постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.М. Коваленко