Справа № 260/5462/21
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 травня 2022 року м. Ужгород№ 260/5462/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дору Ю.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Завидняк А.В.,

представник позивача Пуканич Е.В.;

представник відповідача Фалес Р.С;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування припису, попередження та постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області (далі - відповідач) , яким просить суд: визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 28 липня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ/П, внесений головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Закарпатській області Соломко Олегом Олексійовичем; визнати протиправним та скасувати попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 28 липня 2021 року № ЗК330/1144/АВ/ПО, винесене головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Закарпатській області Соломко Олегом Олексійовичем. Визнати протиправним та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07 вересня 2021 року № ЗК330/1144/АВ-ТД-ФС-29, винесену першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицик Василем Івановичем.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що з 27-го по 28-е липня 2021 року головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Закарпатській області Соломко Олегом Олексійовичем проводилося інспекційне відвідування фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за місцем здійснення ним підприємницької діяльності - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за результатами якого складено акт від 28 липня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ, у якому вказано, що виявлено порушення вимог частини четвертої ст. 24 Кодексу законів про працю України - встановлено, що останній залучав до роботи працівників без укладення з ними трудового чи цивільно- правового договору. На підставі вищевказаного акту інспекційного відвідування Управлінням Держпраці у Закарпатській області Соломко О. О. складено протокол про адміністративне правопорушення від 28 липня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ/П/ПТ, винесено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 28 липня 2021 року № 3K330/1144/АВ/П, винесено постанову про накладення штрафу. Вищевказані припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 28 липня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ/П, попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 28 липня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ/ПО та постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07 вересня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ-ТД-ФС-29 позивач вважає протиправними і такими, що підлягають скасуванню, вказуючи на безпідставність направлення на перевірку, відсутність підстав для винесення вищевказаних рішень у зв`язку з відсутністю у позивача трудових відносин з встановленими при перевірці особами, у приміщенні, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , оскільки таке передане ним у позичку іншій особі, для здійснення нею підприємницької діяльності. Вказує на безпідставність притягнення позивача до відповідальності за статтями 265 КЗпП і 41 КУпАП одночасно. Позовні вимоги просить задовольнити повністю.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що Управління Держпраці у Закарпатській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, законами і підзаконними нормативно-правовими актами. Зазначає, що порушення, встановлені при проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 є підставними та обґрунтованими для винесення оскаржуваних рішень. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

07 грудня 2021 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду постановлено про забезпечення позову, якою зупинено дію постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07 вересня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ-ТД-ФС-29, винесеної першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицик Василем Івановичем, а також стягнення на підставі зазначеного виконавчого документа до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 260/5462/21.

21 грудня 2021 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду постановлено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Розгляд справи не одноразово відкладався з об`єктивних причин, зокрема через посилення захворюваності на COVID-19 в області та введенням воєнного стану на територіі України.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, вказував на безпідставність припису, попередження та постанови, просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позву заперечив, з підстав викладених у відзиві, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що з 27-го по 28-е липня 2021 року на підставі направлення на проведення інспекційного відвідування від 26 липня 2021 року № 669, виданого на підставі наказу Управління Держпраці у Закарпатській області від 21 липня 2021 року № 170, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Закарпатській області Соломко Олегом Олексійовичем проводилося інспекційне відвідування фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за місцем здійснення ним підприємницької діяльності - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого складено акт від 28 липня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ (далі - акт інспекційного відвідування).

Як вбачається з вищевказаного акту інспекційного відвідування, у ході проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 виявлено порушення вимог частини четвертої статті 24 Кодексу законів про працю України - встановлено, що останній залучав до роботи ОСОБА_2 , 1989 року народження (в якості повара), ОСОБА_3 , 2001 року народження (в якості бармена-офіціанта), ОСОБА_4 , 1990 року народження (в якості кухонного працівника), ОСОБА_5 , 2004 року народження (в якості офіціанта), без укладення з ними трудового чи цивільно- правового договору.

На підставі вищевказаного акту інспекційного відвідування головним державним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області Соломко О. О. складено протокол про адміністративне правопорушення від 28 липня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ/П/ПТ відносно ФОП ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення. - за порушення вимог частини четвертої статті 24 КЗпП України.

Також головним державним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області Соломко О. О. внесено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 28 липня 2021 року № 3K330/1144/АВ/П (далі - оскаржуваний припис), яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунути до 15 вересня 2021 року виявлені порушення законодавства про працю, та винесено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 28 липня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ/ПО (далі - оскаржуване попередження), яким попереджено ФОП ОСОБА_1 про відповідальність за порушення законодавства про працю, виявлені в ході інспекційного відвідування, яке проводилось з 27- го по 28-е липня 2021 року.

Разом з тим, першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицик Василем Івановичем за результатами розгляду акту № ЗКЗЗО/1144/АВ від 28 липня 2021 року винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07 вересня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ-ТД-ФС-29 (далі - оскаржувана постанова), якою накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 720 000 гривень - за порушення законодавства про працю, передбачене абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України.

Копію постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07 вересня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ-ТД-ФС-29 позивач отримав 06 жовтня 2021 року, що підтверджується наявною на офіційному веб- сайті Акціонерного товариства «Укрпошта» інформацією про відстеження пересилання поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором: 093.

Вищевказані припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 28 липня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ/П, попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 28 липня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ/ПО та постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07 вересня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ-ТД-ФС-29 позивач вважав протиправним тому і звернувся до суду за захистом своїх прав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Управління Держпраці у Закарпатській області (далі - Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується згідно Положення про Управління Держпраці, затверджене наказом Держпраці від 03.08.2018 №84 у новій редакції.

Згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затверджене наказом Міністерства соціальної політики України 27.03.2015 №340 (далі - Положення) Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань:

« 5) здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

50) накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Управління Держпраці».

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що Згідно акту від 28 липня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 проводилося за місцем здійснення ним підприємницької діяльності - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до поданих суду доказів, нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить позивачу як фізичній особі, однак такий безоплатно передав вказане нерухоме майно у користування фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 - на підставі договору позички від 15 липня 2021 року № 1, укладеного між останньою та позивачем. (а.с.21-23)

Згідно оскаржуваної постанови ФОП ОСОБА_1 залучав до роботи ОСОБА_2 (в якості повара), ОСОБА_3 (в якості бармена-офіціанта), ОСОБА_4 (в якості кухонного працівника), ОСОБА_5 (в якості офіціанта) без укладення з ними трудового чи цивільно-правового договору, що нібито підтверджується поясненнями останніх.

Також в оскаржуваній постанові стверджується, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично перебували в трудових відносинах з позивачем, були підпорядковані йому, а позивач виплачував їм заробітну плату і забезпечував умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю.

Втім, такі твердження не знаходять свого підтвердженням та спростовуються наступним.

ОСОБА_2 є фізичною особою - підприємцем - з 12 липня 2021 року, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань.

Саме ОСОБА_2 як фізична особа - підприємець здійснювала підприємницьку діяльність у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору позички від 15 липня 2021 року № 1 на час проведення головним державним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області Соломко О. О. інспекційного відвідування.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є офіційно найманими працівниками ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується відповідними трудовими договорами між працівником і фізичною особою від 15 липня 2021 року (згідно яких вищевказані особи з 15 липня 2021 року є офіційно найманими працівниками ФОП ОСОБА_2 ) та повідомленням про прийняття працівника на роботу від 16 липня 2021 року (згідно якого 16 липня 2021 року ФОП ОСОБА_2 повідомила Головне управління ДПС у Закарпатській області про прийняття на роботу вищевказаних працівників), яке було надіслано Головному управлінню ДПС у Закарпатській області через інформаційно- телекомунікаційну систему «Електронний кабінет», що підтверджується квитанцією від 16 липня 2021 року № 2 з інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний кабінет». (а.с. 24-28)

Таким чином, як вбачається з вищенаведеного, на час проведення головним державним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області Соломко О. О. інспекційного відвідування приміщенням кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , користувалася ФОП ОСОБА_2 на підставі договору позички від 15 липня 2021 року № 1, а ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були її офіційно найманими працівниками. При цьому слід зазначити, що інспекційне відвідування проводилося з 27-го по 28-е липня 2021 року, тоді як ОСОБА_2 стала фізичною особою - підприємцем ще 12 липня 2021 року, а ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 стали її офіційно найманими працівниками ще 15 липня 2021 року.

Вищенаведене повністю спростовує висновки відповідача про те, що вищевказані особи є нібито неоформленими офіційно працівниками позивача, оскільки як встановлено судом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були найманими працівниками ФОП ОСОБА_2 .

Згідно табелю обліку використання робочого часу за липень 2021 року від 30 липня 2021 року 27 та 28 липня 2021 року ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виконували роботу для ФОП ОСОБА_2 , що спростовує висновки відповідача про те, що вищевказані особи у вказані дні нібито виконували роботу для ФОП ОСОБА_1 (а.с.47)

Відповідно до частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.

Аналіз вищенаведеної норми дозволяє дійти висновку, що за частиною другою статті 265 КЗпП України можуть бути притягнуті до відповідальності юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, у разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту); оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві; виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.

У даному випадку позивача притягнуто до відповідальності за фактичний допуск працівників до роботи без оформлення з ними трудового договору.

Виходячи з норм КЗпП України працівник - це фізична особа, яка на підставі угоди з власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою зобов`язалася за плату виконувати певну роботу протягом певного часу.

Отже, не може вважатися працівником особа, яка хоч і перебуває на виробничому, торговельному чи іншому об`єкті, однак при цьому не виконує ніяку роботу.

Саме по собі перебування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у приміщенні, яке належить позивачу, в день проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 не свідчить про існування між останнім та вищевказаними особами трудових відносин.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Таким чином, трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08 травня 2018 року в цивільній справі № 127/21595/16-ц.

Окрім того, суд вказує, що відповідач двічі притягнув позивача до юридичної відповідальності за одне й те саме діяння (одночасно і за частиною другою статті 265 КЗпП України і за частиною третьою статті 41 КУпАП) - за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28 липня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ/П/ПТ такий складено відносно ФОП ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - за фактичний допуск працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Згідно постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07 вересня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ-ТД-ФС-29 до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансову санкцію за порушення законодавства про працю, передбачене абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України, - за фактичний допуск працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

За частиною третьою статті 41 КУпАП відповідальність настає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

За абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України відповідальність настає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, виплату заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.

Таким чином, частиною третьою статті 41 КУпАП та абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України передбачено відповідальність за одне й те саме діяння.

У разі притягнення до відповідальності фізичної особи - підприємця на підставі абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України і частини третьої статті 41 КУпАП, повністю збігаються суб`єкт відповідальності і вид правопорушення (фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту)).

Правопорушення, передбачені в частині другій статті 265 КЗпП України так само, як і правопорушення, передбачене в частині третій статті 41 КУпАП, належить за своєю природою (основними ознаками) до такого виду юридичної відповідальності як адміністративна відповідальність.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21 грудня 2018 року в адміністративній справі № 814/2156/16, від 22 квітня 2019 року в адміністративній справі № 806/2143/18., від 22.10.2020 року в адміністративній справі № 260/1743/19

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява №63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

В силу ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без задоволення з викладених вище підстав.

З огляду на положення ч.1 ст.139 КАС України, за наслідками розгляду даної справи, розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Закарпатській області (вул. Минайська, буд. 16,м. Ужгород, Закарпатська область,88018, ) про визнання протиправними та скасування припису, попередження та постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Закарпатській області про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 28 липня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ/П.

Визнати протиправним та скасувати попередження Управління Держпраці у Закарпатській області про відповідальність за порушення законодавства про працю від 28 липня 2021 року № ЗК330/1144/АВ/ПО.

Визнати протиправним та скасувати постанову Управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07 вересня 2021 року № ЗК330/1144/АВ-ТД-ФС-29.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Закарпатській області (вул. Минайська, буд. 16,м. Ужгород, Закарпатська область,88018, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 9016,00 грн. (дев`ять тисяч шістнадцять гривень 00 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 03 травня 2022 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Рішення суду у повному обсязі було складено 05 травня 2022 року

СуддяЮ.Ю.Дору