Справа № 380/19012/21
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2022-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області вчинити дії.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно Закону України «Про державну службу» №51 від 29.07.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Львівській області здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 з 29.07.2021 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3 723-XII «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків від заробітку, із урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 1300-5603-8/67093 від 28.07.2021.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач повідомляє, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058 - IV), при загальному стажі роботи 42 роки 15 днів. Відповідно до записів трудової книжки Серія НОМЕР_1 , окрім інших, працювала в період: з 06.07.1990 по 13.03.1991 на посаді податкового інспектора; з 14.03.1991 по 01.03.1992 на посаді уповноваженої філії Пенсійного фонду СРСР; з 01.03.1993 по 01.06.1994 на посаді головного інспектора обслуговування Пенсійного фонду України по Бродівському районі; з 01.06.1994 по 01.07.1994 на посаді головного спеціаліста Бродівського районного відділу Пенсійного фонду; з 01.07.1994 по 11.01.2001 на посаді начальника Бродівського районного відділу Пенсійного фонду; з 12.01.2001 по 22.07.2013 на посаді начальника управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області. Зазначає, що 29.07.2021 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії державного службовця та долучила довідку №1300-5603-8/67093 від 28.07.2021 про складові заробітної плати призначення пенсії державного службовця. Зазначає, що відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Законом № 889-VIII, крім іншого, визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII. Зазначає, що після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-УШ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII вік і страховий стаж. Згідно з п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-ХІН , державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 p., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 p., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Відповідно до п. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-ХІІ, перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України. Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 p., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 p., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Відтак, Прикінцевими та перехідними положення Закону № 889-VIII чітко визначено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Вважає, що з огляду на наведене, право на пенсію одержують особи, зазначені в п. 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII, які мають необхідний стаж державної служби, страховий стаж та відповідний вік і в жодному із зазначених вище Законів не зазначається, що таке право особа одержує при умові, що їм раніше пенсія за Законом України «Про державну службу» не призначалась. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Вказує, що відповідно до пункту 2 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 (далі Порядок № 622, передбачено ,що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 p. № 889-VIII "Про державну службу" на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-ХІІ "Про державну службу" (далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 p. № 889-VIII "Про державну службу": мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України. Пунктом 4 Порядку № 622 передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідно положень статтей 43, 44, 45, 46 Закону №1058-IV, призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених Законом. Оскільки рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №51 від 29.07.2021 відмовлено в призначенні такої пенсійної виплати та повідомлено про відсутність права на призначення пенсії державного службовця, вважає такі дії протиправними, внаслідок чого звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою від 09.11.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області у встановлений судом строк відзив не подав, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області проти позову заперечив у поданому відзиві. Зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні, з 23.08.2013 року призначено пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХП "Про державну службу", а з 18.10.2018 року, на підставі заяви ОСОБА_1 про переведення з одного виду пенсії на інший, пенсійну виплату позивачки розраховано відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Повідомляє, що 29 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Відділу обслуговування громадян № 11 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління із заявою про перехід на пенсію державного службовця за Законом України "Про державну службу". За результатом розгляду заяви позивачки, відділом перерахунків пенсій № 2 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії шляхом переходу на інший вид, про що прийнято рішення № 51 від 29 липня 2021 року. Звертає увагу суду на те, що рішення про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 приймав відділ перерахунків пенсій № 2 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на виконання постанови правління Пенсійного фонду України № 25-1 від 16.12.2020 року, якою внесено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 22-1 та якою передбачено застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій. Відповідно орган, що отримав документи для призначення/перерахунку пенсії зобов`язаний розглянути їх та прийняти відповідне рішення. Відповідно до рішення про відмову у перерахунку пенсії від 29.07.2021 року № 51 підставою для відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії - переході на пенсію державного службовця згідно із Законом України "Про державну службу" є призначення пенсії за нормами Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII "Про державну службу" раніше. Як зазначено у рішенні від 29.07.2021 за № 51 перехід на пенсію державного службовця згідно з положеннями пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» приведе до зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 . Пенсійне забезпечення громадян в Україні здійснюється відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-VI "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон 1058) та інших нормативно-правових актів. Відповідно до статті 9 Закону 1058 призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку із втратою годувальника. Статтею 10 Закону 1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Право особи на переведення з одного виду пенсії на інший реалізується через подання заяви та необхідних документів, як це передбачено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі -Порядок 22-1). Відповідно до частини третьої статті 45 Закону 1058 - переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Отже, законодавець чітко визначив, що пенсія призначається тільки один раз, а в подальшому можна лише переводити особу з одного виду пенсії на інший. Тому вимога ОСОБА_1 щодо повторного призначення пенсії є безпідставною. Умови призначення пенсій державним службовцям регламентовані Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" (далі - Порядок 622). Пунктом 1 вищезазначеного Порядку 622 передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Пунктом 2 встановлено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону 889 на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону 3723 мають особи, які на день набрання чинності Законом 889 : мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України. Відповідно до пункту 3 Порядку 622 право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону 3723 за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом 889 не призначалась пенсія відповідно до Закону, мають жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Отже, аналіз вищезазначених норм дає підстави стверджувати про те, що право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону 3723 мають особи, які не отримували пенсію згідно Закону 3723 до дня набрання чинності Законом 889, тобто до 01.05.2016. Вказує, що згідно з матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 з 23 серпня 2013 року призначено пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону 3723 (розпорядження 134851 від 18.10.2013), при загальному стажі роботи 37 років 10 місяців 16 днів, з них на посаді державного службовця 22 роки 05 місяців 10 днів при середньомісячному заробітку для обчислення пенсії 4 277,10 грн. Повідомляє, що 18 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Бродівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону 1058. Пенсійну виплату позивачці розраховано відповідно до Закону 1058 при загальному стажі роботи 41 рік 11 місяців 21 день та заробітній платі за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку з 01.07.2000 року по 31.08.2013 рік (рішення 51 про перерахунок пенсії від 26.10.2018). Після розрахунку пенсійної виплати відповідно до Закону 1058 проводився перерахунок пенсії ОСОБА_1 з додаванням стажу роботи. Після перерахунку страховий стаж позивачки становить 42 роки 15 днів. Розмір пенсійної виплати з 01.12.2021 становить 6 476,87 грн. в тому числі: 6 254,39 грн. - розмір пенсії за віком (відповідно до статті 27 Закону 1058); 222,48 грн. - доплата за 12 років понаднормового стажу (відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 28 Закону 1058). Стверджує, що враховуючи вищевикладене та положення пункту 3 Порядку 622, підстави для переведення ОСОБА_1 з 29.07.2021 року на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону 3723 з розрахунку 60 відсотків від заробітку, із урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця відсутні.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд на підставі заяв по суті справи, якими згідно з ч. 3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, є позов, відзив на позовну заяву, а також поданих сторонами доказів

встановив:

ОСОБА_1 відповідно до записів трудової книжки Серія НОМЕР_1 працювала в період: з 06.07.1990 по 13.03.1991 на посаді податкового інспектора; з 14.03.1991 по 01.03.1992 на посаді уповноваженої філії Пенсійного фонду СРСР; з 01.03.1993 по 01.06.1994 на посаді головного інспектора обслуговування Пенсійного фонду України по Бродівському районі; з 01.06.1994 по 01.07.1994 на посаді головного спеціаліста Бродівського районного відділу Пенсійного фонду; з 01.07.1994 по 11.01.2001 на посаді начальника Бродівського районного відділу Пенсійного фонду; з 12.01.2001 по 22.07.2013 на посаді начальника управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі Львівської області.

Відповідно до розпорядження 134851 від 18.10.2013 ОСОБА_1 з 23 серпня 2013 року призначено пенсію за віком (держслужбовці) згідно з статтею 37 Закону 3723 , при загальному стажі роботи 37 років 10 місяців 16 днів, з них на посаді державного службовця 22 роки 05 місяців 10 днів при середньомісячному заробітку для обчислення пенсії 4 277,10 грн.

Згідно з рішенням 51 про перерахунок пенсії від 26.10.2018 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-VI.

29.07.2021 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії державного службовця та долучила довідку №1300-5603-8/67093 від 28.07.2021 про складові заробітної плати призначення пенсії державного службовця.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №51 від 29.07.2021 відмовлено в призначенні такої пенсійної виплати та повідомлено про відсутність права на призначення пенсії державного службовця.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях врегульовані Закону України Про державну службу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми вказує, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому зазначений вік визначається статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тобто до 01.05.2016 р. (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016 р., відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ.

Відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналіз вищезазначених норм законодавства вказує, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ після 01.05.2016 р. є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ і Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 р. (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція викладена, в зразковому рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 р. у справі № 822/524/18 та у постановах Верховного Суду від 26.06.2018 р. у справі № 676/4235/17, від 19.03.2019 р. у справі № 466/5138/17.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, після 01 травня 2016 року зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889-VIII, та мають передбачені ч.1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Також слід звернути увагу на приписи ст. 245 КАС України, згідно з якими перелік способів захисту порушених прав викладений у цій статті не є вичерпним. Суд може застосувати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Судом встановлено, що стаж державної служби позивачки станом на 01.05.2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) становить більше 20 років. На дату звернення до відповідача позивачка досягла віку 60 років і має страховий стаж більше 30 років.

Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно Закону України «Про державну службу» №51 від 29.07.2021 є протиправними та підлягає скасуванню.

З метою повного та ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Львівській області здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 з 29.07.2021 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3 723-XII «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків від заробітку, із урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 1300-5603-8/67093 від 28.07.2021.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 908,00 грн відповідно до ст. 139 КАС України належить стягнути на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області за рахунок бюджетних асигнувань, оскільки порушення прав позивача вчинене прийняттям протиправного рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно Закону України «Про державну службу» №51 від 29.07.2021.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер. НОМЕР_2 ) з 29.07.2021 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3 723-XII «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків від заробітку, із урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 1300-5603-8/67093 від 28.07.2021.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер. НОМЕР_2 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м. Ужгород, Пл. Народна 4, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати зі сплати судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 05.05.2022.

Суддя Коморний О.І.