Справа № 160/4080/22
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2022-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 травня 2022 року Справа № 160/4080/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними наказів та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просить суд:

- визнати неправомірним наказ начальника ДПП від 15.11.2021 №1530 о/с, а також наказ т.в.о. начальника ДПП від 20.12.2021 року №1823 о/с, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати начальника ДПП поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на службі в полку патрульної поліції у м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції в Дніпропетровській області;

- зобов`язати начальника ДПП виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошове забезпечення за встановленими нормами за час вимушеного прогулу з 15.11.2021 до дня поновлення на роботі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2022 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати поважні підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, та надати належні письмові докази в обґрунтування такої заяви.

На виконання вимог ухвали суду від 15.03.2022 року про залишення позовної заяви без руху, позивач подав до суду заяву про поновлення пропущеного строку для звернення з адміністративним позовом до суду, в якій зазначає, що 25 листопада 2021 року ним було направлено скаргу начальнику Департаменту патрульної поліції про порушення трудових прав, але відповіді не отримав. 06.12.2021р. адвокатом Дербіним Д.О. подано запит щодо надання відповіді на подану скаргу про порушення трудових прав та отримано відповідь про те, що скаргу було розглянуто та надіслана відповідь за вих.№К-25964/41/4/03-2022 року від 05.01.2022 року. У зв`язку з тим, що відповідь фактично було не отримано, а про вказану відповідь дізнався тільки після отриманої відповіді на адвокатський запит, 07.02.2022 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України), який є спеціальним для такої категорії справ.

За приписами частини третьої вказаної статті такий строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом наведеної норми процесуального закону, законодавець виходить не тільки з факту безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

За наведеним у пункті 17 частини першої статті 17 КАС України визначенням, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

У даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Таке законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Як випливає із загального правила, встановленого частиною першою статті 77 КАС України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, саме позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права у сфері публічно-правових відносин.

Суд зазначає, що позивач до заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом надає скаргу про порушення трудових прав від 25.11.2021р., з якою звертався до начальника Департаменту патрульної поліції з проханням поновити його на роботі в службі поліції, у зв`язку з тим, що вважає звільнення незаконним, внаслідок перебування на офіційному лікарняному.

В позові ОСОБА_1 також вказує, що в ході розгляду його скарги від 25.11.2021р., отримав інший наказ від 20.12.2021р. №1823 о/с про зміну дати звільнення з 15.11.2021р. на 29.11.2021р.

Також, до позову позивач надав копію листа командира полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції від 31.12.2021 року №9367/41/19/1/01-2021, в якому повідомлялось ОСОБА_1 , що наказом від 20.12.2021 року №1823 о/с про те, що було внесено зміни до наказу Департаменту патрульної поліції від 15.11.2021 №1530 о/с в частині дати звільнення.

Отже, позивач був обізнаний з результатами розгляду його скарги, принаймні з дати отримання листа командира полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції від 31.12.2021 року №9367/41/19/1/01-2021.

Разом з тим, за змістом частини першої статті 24 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

Тобто, вказаною нормою передбачено порядок оскарження протягом місяця дисциплінарних стягнень, а не передбачена можливість досудового порядку вирішення спору.

Аналогічна позиція вкладена у постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року справа №260/1893/19 (адміністративне провадження №К/9901/33442/20)

Згідно висновку викладеному у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 у справі №640/25046/19 «Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежить від волевиявлення сторони і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій».

Отже, причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Частиною 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску ОСОБА_1 встановленого законодавством місячного строку звернення до суду.

Згідно ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи, що позивач не вказує у заяві поважні підстави для поновлення строку звернення до суду, суд робить висновок, що заява позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду є необґрунтованою, та такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 1 ч.4 ст.169 КАС України передбачено, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Згідно з ч.6 ст.169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Керуючись статтями 14, 121-123, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для звернення з адміністративним позовом до суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними наказів та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви в частині позовних вимог направити особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у строки встановлені ст.ст.295, 297 цього Кодексу.

Суддя Д.В. Сидоренко