Справа № 600/4542/21-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2022-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/4542/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

13.09.2021 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Донецької обласної прокуратури (відповідач) з такими позовними вимогами:

стягнути з Донецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.12.2020 по 12.08.2021 в сумі 135967,55 грн;

допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду №600/676/20-а від 28.12.2020, наказом керівника Донецької обласної прокуратури від 13.08.2021 №2200-к позивача поновлено на посаді прокурора з 05.05.2020. Позивачу було нараховано середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.05.2020 по 28.12.2020 в сумі 143862,44 грн. Однак з 29.12.2020 по 13.08.2021 позивачу не нараховано середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позивач вказував, що з 29.12.2020 по 12.08.2021 включно не нарахований середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 135967,55 грн за 155 робочих днів.

З урахуванням викладеного позивач вважає, що на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.12.2020 по 12.08.2021 включно в сумі 135967,55 грн.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.09.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Копію ухвали від 15.09.2021 направлено на електронну адресу відповідача (), про у встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не одав.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 від 16.02.2021, орган, що видав - 7310 (а.с. 4-5).

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.12.2020 №600/676/20-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021, вирішено:

визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Донецької області Є. Білоусова від 04.05.2020 року № 398-к "Про звільнення ОСОБА_3 з посади прокурора відділу організації представництва в суді та при виконанні судових рішень управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Донецької області та органів прокуратури Донецької області";

визнати протиправним та скасувати рішення №301 кадрової комісії № 2 "Про неуспішне проходження прокурором ОСОБА_3 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки".

зобов`язати Донецьку обласну прокуратури в особі її керівника поновити ОСОБА_3 на посаді прокурора відділу організації представництва в суді та при виконанні судових рішень управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Донецької області та органах прокуратури Донецької області;

стягнути з Донецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.05.2020 по 28.12.2020 в сумі 143862 (сто сорок три тисячі вісімсот шістдесят дві) грн 44 коп;

рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді прокурора відділу організації представництва в суді та при виконанні судових рішень управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Донецької області та органах прокуратури Донецької області та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць - допустити до негайного виконання (а.с. 8-31).

30.07.2021 позивачу видано виконавчий лист з примусового виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.12.2020 №600/676/20-а в частині стягнення з Донецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.05.2020 по 28.12.2020 в сумі 143862 (сто сорок три тисячі вісімсот шістдесят дві) грн 44 коп (а.с. 32).

Наказом Донецької обласної прокуратури №2200-к від 13.08.2021 скасовано наказ прокурора Донецької області №398-к від 04.05.2020 про звільнення ОСОБА_3 з посади прокурора відділу організації представництва в суді та при виконанні судових рішень управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Донецької області. Поновлено ОСОБА_3 на посаді прокурора відділу організації представництва в суді та при виконанні судових рішень управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Донецької області з 05.05.2020 (а.с. 34).

Вважаючи протиправними дії Донецької обласної прокуратури щодо не виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29.12.2020 по 12.08.2021 , позивач звернувся до суду з даним позовом.

До вказаних спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

За змістом статті 236 Кодексу законів про працю України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Згідно правових позицій Верховного Суду викладених в постановах від 26.08.2020 у справі №501/2316/15-ц, від 21.04.2021 у справах №826/19766/16, №640/6398/19, Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.10.2020 у справі №712/9213/18 вимушений прогул визначається як період часу, з якого почалось порушення прав працівника (незаконне звільнення) до моменту поновлення таких прав, тобто ухвалення рішення про поновлення працівника на роботі.

Крім цього, Верховний Суд неодноразово досліджував питання стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, за результатами чого сформовано сталу правову позицію щодо тлумачення змісту та застосування статті 236 Кодексу законів про працю України у спорах про стягнення оплати вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №711/8446/16-ц зроблений правовий висновок, згідно якого затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі за змістом статті 236 Кодексу законів про працю України слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин негайно після проголошення судового рішення.

У постановах від 25.09.2019 у справі № 813/4668/16, від 21.03.2018 у справі №243/2748/16-ц, від 27.06.2019 у справі №821/1678/16, від 02.10.2019 в справі №823/1507/18, від 29.01.2020 у справі № 820/2894/16, від 05.03.2020 у справі №280/360/19, від 24.12.2020 в справі №807/2434/15, від 19.04.2021 в справі №826/11861/17, від 30.06.2021 у справі №640/7825/19, від 01.09.2021 у справі №540/677/20 Верховний Суд дійшов висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України). Ця відповідальність не поставлена в залежність від дій чи ініціативи працівника.

Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 Кодексу законів про працю України, згідно якої проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникає у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Таким чином, згідно з статтею 236 Кодексу законів про працю України проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У спірних правовідносинах судове рішення про поновлення позивача на роботі, яке в цій частині підлягало до негайного виконання, ухвалене Чернівецьким окружним адміністративним судом 28.12.2020, однак наказ про поновлення останнього на роботі було видано відповідачем 13.08.2021.

Таким чином, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченого середнього заробітку за період вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі з 29.12.2020 по 12.08.2021.

Обчислення середнього заробітку здійснюється згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі по тексту - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.12.2020 від 28.12.2020 №600/676/20-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021, встановлено, що відповідно до довідки прокуратури Донецької області від 16.06.2020 року, №18-85-807 середньоденна заробітна плата ОСОБА_3 складає 877,21 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Період вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення становить 155 робочі дні (з 29.12.2020 по 12.08.2021). Тому середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача за вказаний період, який необхідно стягнути з Донецької обласної прокуратури складає 135967,55 грн (155 дні х 877,21 грн).

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог.

Відповідно до частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць, поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - задовольнити.

2. Стягнути з Донецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.12.2020 по 12.08.2021 в сумі 135967,55 (сто тридцять п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) грн 55 коп.

3. Рішення суду в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Відповідач - Донецька обласна прокуратура (, вул. Університетська, 6, м. Маріуполь, Донецька область, 87500).

Суддя В.О. Григораш