Справа № 380/1466/22
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/1466/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» (Позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (Відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати повністю Рішення від 08 липня 2021 року № про застосування фінансових санкцій, прийняте Головним управлінням ДПС у Львівській області;

- судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 липня 2021 року Головне управління ДПС у Львівській області прийняло рішення № про застосування фінансових санкцій, яким застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого взірця на підставі абзацу 19 частини 2 статті 17 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон № 481/95-ВР). Підставою для прийняття оскаржуваного рішення є акт перевірки № 4829/16/17/РРО/36731785 від 17 травня 2021 року, яким встановлено зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка на об`єкті перевірки за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 87-89, чим порушено абзац 3 частини 4 статті 11 Закону № 481/95-ВР.

Зазначене рішення відповідача позивач уважає протиправним та таким, що його належить скасувати з таких підстав:

- за результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт перевірки № 4829/16/17/РРО/36731785 від 14 травня 2021 року, а не акт перевірки № 4829/16/17/РРО/36731785 від 17 травня 2021 року, про існування якого позивачу невідомо;

- посадові особи контролюючого органу, які проводили фактичну перевірку, не надали для підписання, ознайомлення та отримання посадовим особам, представнику позивача або особі, яка фактично проводить розрахункові операції, акта перевірки, такий надіслано позивачу лише засобами поштового зв`язку. Зазначення в акті перевірки про відмову від підписання та отримання матеріалів перевірки є надуманими. Такої пропозиції від посадових осіб контролюючого органу не надходило. В акті перевірки не вказано ким, коли саме та у якому місці відбулася відмова від його підписання та отримання матеріалів перевірки;

- в пункті 4.5 «Додатки до акта перевірки» Розділу 4 «Прикінцеві положення» акта фактичної перевірки вказано, що до акта перевірки додаються додатки в кількості восьми документів. Однак до акта фактичної перевірки, який отримав позивач поштою, не було долучено жодного додатку, що виключає можливість ознайомитися з матеріалами перевірки в повному обсязі, внаслідок чого порушено право позивача, передбачене пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, на подання заперечення, пояснення та додаткових документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності;

- твердження контролюючого органу про факт зберігання позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка є безпідставними, таких доказів ним не надано, жодним документом за участі представника чи уповноваженої особи позивача не зафіксовано. З огляду на те, що посадові особи контролюючого органу, які провели перевірку, не надали для підписання, ознайомлення, отримання акта фактичної перевірки, а сам акт був отриманий без додатків, наявний факт відсутності порушення абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону № 481/95-ВР;

- скаргу на оскаржуване рішення розглянуто Державною податковою службою України з порушенням строків, передбачених пунктом 56.8 статті 56 Податкового кодексу України, рішення про продовження строків розгляду скарги не приймалось, що є правовою підставою для визнання скарги повністю задоволеною на користь позивача.

З огляду на вищевикладене позивач просить суд адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що акт фактичної перевірки № 4829/16/17/РРО/36731785 від 14 травня 2021 року був наданий для підписання директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1», однак від його підписання він відмовився, про що посадовими особами контролюючого органу здійснено відповідний запис в акті перевірки та складено акт відмови платника податків (представника або особи, яка фактично проводить розрахункові операції) від підписання акта (довідки) про результати фактичної перевірки № 000992. У зв`язку з відмовою платника податків від отримання акта перевірки такий відповідно до вимог абзацу 4 пункту 86.5 статті 86 Податкового кодексу України було надіслано йому засобами поштового зв`язку. Разом з тим в оскаржуваному рішенні помилково зазначено дату акта фактичної перевірки № 4829/16/17/РРО/36731785, а саме 17 травня 2021 року замість 14 травня 2021 року.

Відповідач зазначає, що за результатами проведеної перевірки встановлено порушення позивачем абзацу 3 частини 1 статті 11 Закону № 481/95-ВР, а саме зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка. Так, на об`єкті перевірки за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 87-89 знаходились три пляшки вина «Paso del Sol» та одна пляшка коньяку «Белый Аист» без марок акцизного податку. Зауважує, що вказаний акт засвідчений фотографіями, копії яких є додатками до акта перевірки № 4829/16/17/РРО/36731785 від 14 травня 2021 року.

Відповідач стверджує, що з урахуванням вимог пункту 52-8 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України строк розгляду скарги позивача на оскаржуване рішення під час процедури адміністративного оскарження Державною податковою службою України не був пропущений.

У зв`язку з вищенаведеним відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

На спростування доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, позивач подав відповідь на відзив. Позивач додатково, крім аргументів, наведених у позовній заяві, вказує, що акт фактичної перевірки від 14 травня 2021 року на бланку № 000992, який ним отримано, не містить відомостей про його реєстрацію в органі ДПС. До відзиву на позовну заяву відповідач не долучив жодних доказів, які б підтверджували ту обставину, що посадові особи Головного управління ДПС в Закарпатській області здійснювали повідомлення про необхідність прибуття посадових осіб, представників позивача чи особи, яка фактично проводить розрахункові операції, в приміщення контролюючого органу для підписання матеріалів перевірки. Перевірка проводилась посадовими особами Головного управління ДПС в Закарпатській області, робочим місцем яких є місто Ужгород Закарпатської області, котрі під час проведення перевірки фізично були відсутні 14 травня 2021 року у місті Львові.

Щодо долученого відповідачем акта від 14 травня 2021 року відмови платника податків від підписання акта про результати фактичної перевірки, складеного головними ревізорами-інспекторами Головного управління ДПС в Закарпатській області Гіріч М.М. та Мошак В.І., позивач зазначає, що викладена у ньому інформація є завідомо неправдивою та абсурдною, оскільки директор Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» ОСОБА_1 фізично була відсутня 14 травня 2021 року в місті Ужгород Закарпатської області, відповідно була відсутня і за адресою місцезнаходження Головного управління ДПС в Закарпатській області, тому посадові особи згаданого контролюючого органу не могли ознайомити її з актом фактичної перевірки, пропонувати підписати цей акт перевірки, а вона як наслідок не могла відмовитись від його підписання чи отримання та не була ознайомлена з правами та обов`язками, визначеними статтями 16, 17 Податкового кодексу України.

Позивач стверджує, що долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву фотографії не відповідають критеріям належності, достатності, достовірності та допустимості доказів, оскільки з їх змісту неможливо встановити місце та момент знаходження пляшок. Тому фотографії не доводять, що пляшки, які на них зображені, знаходяться саме на складі за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 87-89, що належить позивачу, та в період проведення перевірки. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач як на підтвердження факту вчинення порушення не наводить посилання на будь-які інші докази, окрім як на фотографії.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в яких наводить аргументи аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 21 січня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі з повідомленням (викликом) сторін.

Судові засідання у справі неодноразово відкладалися за клопотаннями сторін.

В судове засідання, призначене на 19 квітня 2022 року, позивач явки уповноваженого представника не забезпечив. 19 квітня 2022 року позивач подав клопотання, в якому просив здійснювати розгляд справи у судовому засіданні за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання, призначене на 19 квітня 2022 року явки уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Відповідно до вимог частини 9 статті 205 КАС України суд розглядає справу у письмовому провадженні.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

На підставі направлень № 843/07-16-07-06 від 05 травня 2021 року та № 844/0716-09-01 від 05 травня 2021 року головним державним ревізором - інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Закарпатській області Мошаком Володимиром Івановичем та головним державним ревізором - інспектором відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Закарпатській області Гірічем Михайлом Михайловичем з 06 травня 2021 року по 14 травня 2021 року проведено перевірку господарської одиниці: магазин-склад, що розташована за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 87-89, суб`єкта господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» (юридична адреса: вул. Колгоспна, 25Д, м. Хуст, Закарпатська область).

За результатами проведеної перевірки складено акт фактичної перевірки № 4829/16/17/РРО/36731785 від 14 травня 2021 року, в якому встановлено, зокрема, «зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, а саме за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 87-89 на складі знаходились три пляшки вина «Paso del Sol» та коньяк «Белый Аист» одна пляшка, без марок акцизного податку (пояснення та фотокопії додаються)».

У вказаному акті контролюючим органом зроблено висновок про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1», зокрема, абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону № 481/95-ВР.

14 червня 2021 року Львівська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» подала (надіслала засобами поштового зв`язку) до Головного управління ДПС в Закарпатській області заперечення до акта фактичної перевірки від 14 травня 2021 року № бланку 000992, в яких заперечила щодо зберігання Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, оскільки доказів такого зберігання контролюючим органом не надано.

08 липня 2021 року Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято рішення № про застосування фінансових санкцій, яким на підставі акта перевірки № 4829/16/17РРО/36731785 від 17 травня 2021 року встановлено зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого взірця, чим порушено абзац 3 частини 4 статті 11 Закону № 481/95-ВР, та згідно з абзацом 19 частини 2 статті 17 цього Закону застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

20 серпня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» подало до Державної податкової служби України скаргу на рішення від 08 липня 2021 року № 016480709 про застосування фінансових санкцій, в якій просило скасувати його повністю.

06 грудня 2021 року Державна податкова служба України прийняла рішення № 27525/6/99-00-06-03-01-06, яким залишила скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» без розгляду, а рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 08 липня 2021 року № про застосування фінансових санкцій без змін.

Не погоджуючись із рішенням Головного управління ДПС у Львівській області від 08 липня 2021 року № про застосування фінансових санкцій, уважаючи його протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка правомірності рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 08 липня 2021 року № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого взірця.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Стаття 11 Закону № 481/95-ВР визначає порядок маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які реалізуються в Україні.

Абзацом 3 частини 4 статті 11 Закону № 481/95-ВР визначено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону № 481/65-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (частина 1 статті 17 Закону № 481/65-ВР).

Згідно із абзацом 19 частини 2 статті 17 Закону № 481/65-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Зміст вказаної норми свідчить про те, що законодавцем визначена міра відповідальності у вигляді штрафу саме за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України (частина 4 статті 17 Закону № 481/65-ВР).

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790 (далі - Порядок № 790).

Фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (пункт 2 Порядку № 790).

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом (пункт 3 Порядку № 790).

Згідно з абзацами 1 - 3 пункту 5 Порядку № 790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:

- акт перевірки додержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

- результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним (ДПС та її територіальні органи), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держпродспоживслужби відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством (абзац перший пункту 6 Порядку № 790).

Суд встановив, що рішенням Головного управління ДПС у Львівській області від 08 липня 2021 року № про застосування фінансових санкцій до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» згідно із абзацом 19 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого взірця.

Зазначене рішення прийняте контролюючим органом на підставі акта перевірки № 4829/16/17РРО/36731785 від 14 травня 2021 року, яким встановлено, зокрема, зберігання Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 87-89 на складі знаходились три пляшки вина «Paso del Sol» та одна пляшка коньяку «Белый Аист» без марок акцизного податку.

В акті фактичної перевірки № 4829/16/17РРО/36731785 від 14 травня 2021 року зазначено про те, що до нього додаються пояснення та фотокопії.

Так, разом з відзивом на позовну заяву представник відповідача долучила до матеріалів справи чорно-білі фотокопії, на яких зображені чотири пляшки з алкоголем без марок акцизного податку, на етикетці однієї з яких проглядається назва «Paso del Sol».

Також представник відповідача долучила копію пояснень ОСОБА_2 , який є комірником Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1». Вказана особа пояснює, що під час перевірки виявлено одну пляшку коньяку «Белый Аист» та три пляшки вина «Paso del Sol» без акцизних марок встановленого зразка, та зазначає причину їх відсутності.

Таким чином, наведеними вище доказами підтверджується факт зберігання позивачем на складі за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 87-89 алкогольних напоїв (трьох пляшок вина «Paso del Sol» та однієї пляшки коньяку «Белый Аист») без марок акцизного податку встановленого взірця, що є порушенням вимог абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону № 481/95-ВР та має наслідком відповідальність, установлену абзацом 19 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР.

З таких обставин відповідач правомірно застосував до позивача оскаржуваним рішенням фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн на підставі абзацу 19 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР.

Покликання позивача на те, що твердження контролюючого органу про факт зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка є безпідставними, таких доказів ним не надано, жодним документом за участі представника чи уповноваженої особи позивача не зафіксовано є необґрунтованими, оскільки спростовуються наведеними вище доказами, а саме: актом перевірки № 4829/16/17РРО/36731785 від 14 травня 2021 року, який відповідно до абзацу другого пункту 5 Порядку № 790 є підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій; фотокопіями пляшок алкогольних напоїв; поясненнями комірника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1».

Суд відхиляє доводи позивача про те, що долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву фотографії не відповідають критеріям належності, достатності, достовірності та допустимості доказів, оскільки про їх наявність зазначено в акті фактичної перевірки та такі є додатком до нього. Крім того, суд оцінює ці фотокопії разом з іншими доказами, про які згадано вище, та які в сукупності підтверджують факт вчинення позивачем порушення вимог абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону № 481/95-ВР.

Щодо зазначення контролюючим органом в оскаржуваному рішенні неправильної дати акта перевірки, а саме « 17.05.2021» замість « 14.05.2021» враховує таке.

Верховний суд у постанові від 21 січня 2022 року у справі № 810/2889/17 зазначив про те, що «якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли недотримано окремих елементів. Технічні помилки не є недоліками форми оскаржуваного податкового повідомлення-рішення».

Допущена контролюючим органом в оскаржуваному рішенні помилка щодо зазначення дати акта фактичної перевірки є технічною помилкою, а отже не може впливати на правомірність цього рішення.

Щодо покликань позивача на порушення посадовими особами контролюючого органу, які проводили фактичну перевірку, процедури ознайомлення з результатами такої перевірки суд зазначає наступне.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 86.1 статті 89 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Пунктом 86.5 статті 86 Податкового кодексу України визначено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Суд встановив, що в акті фактичної перевірки від 14 травня 2021 року № 4829/16/17РРО/36731785 зазначено про відмову платника податків від підписання та отримання матеріалів перевірки.

14 травня 2022 року головними державними-ревізорами інспекторами Мошаком Володимиром Івановичем та Гірічем Михайлом Михайловичем складено акт відмови платника податків (його представника або особи, яка фактично проводить розрахункові операції) про результати фактичної перевірки про те, що після ознайомлення з актом перевірки від 14 травня 2021 року, номер бланку № 000992 директор Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» ОСОБА_1 відмовилася від його підписання.

Зазначений акт контролюючий орган надіслав на адресу позивача засобами поштового зв`язку, який, як стверджує позивач, він отримав 01 червня 2021 року.

Абзацом першим пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України визначено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Таким чином, платник податків має право у разі незгоди з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті перевірки, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем його отримання подати до контролюючого органу, який проводив перевірку, свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності.

Суд встановив, що після отримання акта фактичної перевірки позивач надіслав засобами поштового зв`язку до Головного управління ДПС в Закарпатській області заперечення до акта фактичної перевірки від 14 травня 2021 року № бланку 000992, в яких заперечив щодо зберігання Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, оскільки доказів такого зберігання контролюючим органом не надано.

За таких обставин суд доходить висновку, що право позивача, передбачене пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, на подання заперечення, пояснення та додаткових документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності контролюючим органом не порушене.

Більше того, позивач після отримання акта фактичної перевірки реалізував таке право, подавши до відповідного контролюючого органу, який проводив перевірку, заперечення на акт перевірки та висловив свою незгоду з його висновками й встановленими у ньому фактами.

При цьому суд також відзначає, що оскаржуване рішення прийняте контролюючим органом з урахуванням строку на реалізацію позивачем права, встановленого пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України на подання до контролюючого органу, який проводив перевірку, своїх заперечень та додаткових документів і пояснень, зокрема, але не виключно, документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності, тобто не передчасно.

Інші недоліки акта фактичної перевірки, про які вказує позивач не є суттєвими, не нівелюють результатів проведеної перевірки та не призводять до протиправності оскаржуваного рішення.

Щодо покликань позивача на порушення Державною податковою службою України строку розгляду скарги на оскаржуване рішення відповідача суд зазначає наступне.

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1 статті 56 Податкового кодексу України).

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується (абзац перший пункту 56.3 статті 56 Податкового кодексу України).

Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) або надати йому під розписку (пункт 56.8 статті 56 Податкового кодексу України).

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту (абзаци другий, третій пункту 56.9 статті 56 Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог абзаців першого, другого пункту 52-8 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених статтею 56 цього Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 цього Кодексу.

Суд встановив, що 20 серпня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» подало до Державної податкової служби України скаргу на рішення від 08 липня 2021 року № 016480709 про застосування фінансових санкцій, у якій просило скасувати його повністю.

06 грудня 2021 року Державна податкова служба України прийняла рішення № 27525/6/99-00-06-03-01-06, яким залишила скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» без розгляду, а рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 08 липня 2021 року № про застосування фінансових санкцій без змін.

З наведеного видно, що скарга позивача на оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій, подана в порядку адміністративного оскарження, розглянута контролюючим органом вищого рівня поза межами строків, встановлених статтею 56 Податкового кодексу України.

Втім, в силу вимог абзаців першого, другого пункту 52-8 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України та, враховуючи, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на всій території України коронавірусної хвороби (COVID-19) карантин, перебіг строків, визначених статтею 56 цього Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків, зупинений. А зупинення перебігу таких строків відповідно до абзацу другого пункту 52-8 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 цього Кодексу, в тому числі й наслідку щодо задоволення скарги на користь платника податків за наявності умов, визначених абзацами другим, третім пункту 56.9 статті 56 Податкового кодексу України.

З огляду на наведене суд відхиляє доводи позивача про порушення Державною податковою службою України строку розгляду скарги на оскаржуване рішення відповідача, оскільки такі є безпідставними.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскаржуване рішення відповідача про застосування до позивача фінансових санкцій відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, які встановлені частиною другою статті 2 КАС України, а тому підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до статті 139 КАС України повернення судових витрат позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1» (вул. Колгоспна, 25Д, м. Хуст, Закарпатська область, 90400) до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 06 травня 2022 року.

Суддя Клименко О.М.