Справа № 300/1/22
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2022 р. справа № 300/1/22

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ), 04.01.2022 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області (надалі також - відповідач, Держпраці в Івано-Франківській області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 09 серпня 2021 року Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області у позивача проведено інспекційне відвідування, за результатами якого відповідачем складено Акт інспекційного відвідування від 12.08.2021 № ІФ-2185/1510/AB. Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області винесено Попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ІФ 2185/1510/AB/П/ПВ вiд 12 серпня 2021 року за результатами Акту інспекційного відвідування від 12.08.2021 № ІФ-2185/1510/AB та Припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 12 серпня 2021 року № ІФ-2186/1510/AB/П. Крім цього, 12 серпня 2021 року Управлінням Держпраці в Івано Франківській області складено Протокол про адміністративне про правопорушення № ІФ-2185/1510/AB/П/ПТ, який передано на розгляд до Яремчанського міського суду. Постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2021 року у справі № 354/1215/21 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень. Позивачем отримано Постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 06 жовтня 2021 року, про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ІФ2185/1510/AB/П/ПТ/ТД-ФС в сумі 120000,00 грн. на підставі зазначеного вище Акту інспекційного відвідування від 12.08.2021 № ІФ-2185/1510/AB. Підставою застосування фінансових санкцій вказано порушення позивачем законодавства про працю, відповідальність за які передбачено абзацом 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України (використання праці без оформлення трудових відносин). Позивач вважає, що постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення винесено з порушенням чинного законодавства України, порушує її права, як підприємця та підлягає до скасування.

04.01.2022 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову (а.с.27-29).

Ухвалою суду від 06.01.2022 у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ІФ2185/1510/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 06.10.2021 до моменту набрання рішення у даній справі законної сили - відмовлено (а.с.34-36).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами (а.с.38-39).

На адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду 27.01.2022 надійшов відзив Управління Держпраці в Івано-Франківській області, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позову (а.с. 43-55). Представник відповідача вказує, що за наслідками інспекційного відвідування позивача встановлено факти допуску до виконання трудових обов`язків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без укладення трудового договору, а тому відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України до позивача застосовано штрафні санкції в загальній сумі 120000,00 грн. Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористалася.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено таке.

На підставі підпункту третього пункту п`ятого Порядку № 823, відповідно до наказу від 09.08.2021 року № 911-Д та направлення від 09.08.2021 року № 5368, Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування (далі - інспекційне відвідування) у ФОП ОСОБА_1 (а.с. 56-57).

Направлення на проведення інспекційного відвідування вручено особисто позивачу, про що є відповідна відмітка на примірнику направлення (а.с.57).

09.08.2021 о 11 год. 00 хв. представником Управління Держпраці в Івано-Франківській області проведено інспекційне відвідування ресторану "Ведмежа гора" розташованого за адресою, АДРЕСА_1 суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). 3a результатами проведеного інспекційного відвідування, виявлено порушення законодавства про працю та складено Акт планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду від 12.08.2021 poкy № ІФ-2185/1510/AB (далі - Акт).

В розділі Опис виявлених порушень вимог законодавства Акта зафіксовано допущене позивачем порушення законодавства про працю, а саме частини першої статті 21 КЗпП України, частини четвертої статті 24 КЗпП України, а також Порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 413, в порушення вимог яких ФОП ОСОБА_1 фактично допустила до роботи двох працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Під час проведення інспекційного відвідування за фактичною адресою здійснення підприємницької діяльності позивача ( АДРЕСА_1 , ресторан "Ведмежа гора") встановлено, що на робочих місцях перебували ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без укладення трудового договору (а.с. 58-63).

Відповідно до наданого ОСОБА_3 письмового пояснення від 09.08.2021 встановлено, що він стажується на посаді офіціанта у ФОП ОСОБА_1 з 07.08.2021. Додатково повідомив, що трудовий договір не укладав, заробітну плату не отримував. Також зазначив, що режим роботи з 10:00 до 18:00 (а.с. 64).

Згідно наданого ОСОБА_2 письмового пояснення вiд 09.08.2021 року встановлено, що вона стажується на посаді офіціанта у ФОП ОСОБА_1 з 07.08.2021. Додатково повідомила, що трудовий договір не укладала, заробітну плату не отримувала. Також зазначила, що до її професійних обов`язків входить обслуговування клієнтів та вивчення меню (а.с. 65).

Станом на день завершення інспекційного відвідування позивачем не надано документів, що підтверджували б офіційне працевлаштування вищезгаданих осіб.

Акт від 12.08.2021 року № ІФ-2185/1510/AB підписаний позивачкою без зауважень чи заперечень в той же день (а.с.62).

ФОП ОСОБА_1 . вiдповiдно до норм Порядку № 823 12.08.2021 року винесено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ІФ2185/1510/АВ/П/ПВ (а.с. 72).

Також, позивачці внесено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 12.08.2021 року № ІФ-2185/1510/AB/П, який вона отримала та підписала в той же день, яким надано строк на усунення виявлених порушень до 10.09.2021 року (а.с. 66-67).

12.08.2021 року інспектором праці, що здійснювала інспекційне відвідування складено протокол про адміністративне правопорушення № ІФ-2185/1510/АВ/П/ПТ, який надіслано на розгляд до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області (а.с. 68-70).

Постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2021 року у справі 354/1215/21 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень (а.с. 11-12).

На виконання норм Порядку № 509 листом від 27.08.2021 за № 05-07/15-10/5741 позивачці надіслано повідомлення, що в уповноваженої посадової особи Управління отримано Акт складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) вiд 12.08.2021 року № ІФ-2185/1510/AB, у ході якого виявлено факт використання праці неоформлених працівників, для накладення штрафних санкцій за порушення законодавства про право відповідно до частини другої статті 265 КЗпП України (а.с. 74).

Даний лист направлений рекомендованим листом (квитанція №660). Згідно з даними трекінг відстеження сайту "АТ Укрпошта" відправлення вручено особисто 30.08.2021 (а.с. 75-76).

За таких умов, керуючись частиною другою статті 265 КЗпП України винесено постанову вiд 06.10.2021 № ІФ2185/1510/АВ/П/ПТ/ТД/-ФС про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 в розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень за порушення вимог законодавства про працю, а саме: частини 1 статті 21 КЗпП України, частини 4 статті 24 КЗпП України, відповідальність за які передбачена абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України. (а.с. 79).

Вважаючи постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області № ІФ2185/1510/АВ/П/ПТ/ТД/-ФС від 06.10.2021 про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення протиправною, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V).

Як зазначено в статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною четвертою статті 2 Закону №877-V визначено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону (частина 5 статті 2 Закону №877-V).

Відповідно до положень статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до частини першої статті 259 КЗпП України Кабінет Міністрів України постановою від 26.04.2017 №295 затвердив Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі Порядок №295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно з пунктом 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначено постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення" від 17.07.2013 №509 (далі - Порядок № 509).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Штрафи можуть бути накладені, зокрема, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ІФ2185/1510/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 06.10.2021 встановлено порушення позивачем частини 1 ст. 21 КЗпП, частини 4 статті 24 КЗпП, яке полягає у тому, що ФОП ОСОБА_1 допущено до роботи двох працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Пунктом 3 Порядку № 509 встановлено, що справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Зазначені матеріали розглянуті Яремчанським міським судом Івано-Франківської області 30.09.21 по справі № 354/1215/21, постановою якого позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

В даному випадку суд погоджується із позицією позивача, що ФОП ОСОБА_1 одночасно притягнули до відповідальності за ч. 2 ст. 265 КЗпП та ч.1 ст.41 КУпАП, хоча така відповідальність не може бути одночасною.

Частиною 1 статті 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

За змістом частин третьої, четвертої статті 265 КЗпП штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Водночас, відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) передбачено також Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до частини 3 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, частиною другою статті 265 КЗпП України і частиною третьою статті 41 КУпАП України передбачено відповідальність для фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу, за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Штраф за частиною другою статті 265 КЗпП України є фінансовою санкцією, яка накладається постановою уповноваженої посадової особи Держпраці, що може бути оскаржена в судовому порядку, а штраф за частиною третьою статті 41 КУпАП є адміністративною відповідальністю і накладається згідно із рішенням суду за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Стаття 265 КЗпП і стаття 41 КУпАП були викладені в такій редакції Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці від 28 грудня 2014 року.

Вищезазначений закон передбачав введення статтею 265 КЗпП фінансових санкції для роботодавців - юридичних та фізичних осіб-підприємців, у вигляді штрафу у розмірі від 1 до 30 мінімальних заробітних плат за допуск працівника до роботи без оформлення трудових відносин, оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, виплати заробітної плати без нарахування та сплати єдиного внеску та податків, порушення термінів виплати заробітної плати більш ніж за один місяць, виплати не в повному обсязі, недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці та порушення інших вимог трудового законодавства.

Натомість стаття 41 КУпАП мала на меті запровадити штрафи для посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудових відносин; за незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням ним про порушення вимог Закону України Про засади запобігання і протидії корупції іншою особою, а також інше грубе порушення законодавства про працю.

Тобто ключовою відмінністю цих двох статей є суб`єктний склад правопорушення. Завдяки цьому одночасно до відповідальності може бути притягнуто юридичну особу як роботодавця (за стаття 265 КЗпП) та посадову особу цієї юридичної особи (за статтею 41 КУпАП) за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудових відносин.

Однак, у разі притягнення до відповідальності фізичної особи-підприємця на підставі абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП і частини третьої статті 41 КУпАП, повністю збігаються суб`єкт відповідальності і вид порушення (допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору).

Диспозиції абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України та частини третьої статті 41 КУпАП в частині визначення правопорушення абсолютно тотожні: фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) , а обставини, що послугували підставою їх встановлення для позивача - ідентичні.

З огляду на викладене, штрафи, передбачені статтею 265 КЗпП є заходами фінансової відповідальності, підстав відносити їх до заходів адміністративної відповідальності немає, та фізична особа-підприємець, яка використовує найману працю, не може бути одночасно притягнута до відповідальності за частиною другою статті 265 КЗпП та частиною третьою статті 41 КУпАП в частині допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору у зв`язку з порушенням принципу non bis in idem як складового елементу верховенства права.

Такий висновок щодо застосування норми права викладено у постановах Верховного Суду від 19.03.2021 у справі №300/195/20, від 26.04.2021 року у справі №400/2755/18 із врахуванням постанови Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року у справі №260/1743/19.

Як зазначалося вище, постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області по справі №354/1215/21 позивача ОСОБА_1 визнано винною та притягнено до відповідальності, в межах Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбаченою ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Враховуючи притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд зазначає про відсутність правових підстав притягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яка використовує найману працю, за частиною другою статті 265 КЗпП, оскільки, в даному випадку виникла подвійна відповідальність за одне порушення, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Враховуючи встановлене вище, доводи відповідача та надані нею матеріали, досліджені та оцінені судом, не спростовують наведених висновків суду та не доводять зворотного.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Отже, суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення за № ІФ2185/1510/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 06.10.2021.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі або відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1200,00 гривень, згідно дублікату квитанції за №0.0..1 від 28.12.2021 (а.с.2).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Управління Держпраці в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 67, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 67, м. Івано-Франківськ, 76018) № ІФ2185/1510/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 06.10.2021 про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення в розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 67, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1200 (одну тисячу двісті) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Микитюк Р.В.