Справа № 300/1900/22
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2022-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"09" травня 2022 р. Справа № 300/1900/22

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Перегінської селищної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 02.05.2022 звернувся до суду з адміністративним позовом до Перегінської селищної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд звертає увагу на те, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 01.01.2022 складає 2481,00 грн.

Положенням підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Зі змісту адміністративного позову слідує, що ОСОБА_1 просить суд:

- визнати дії Перегінської селищної ради, пов`язані із прийняттям рішення від 09.03.2021 №149-7/2021 про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 , дії Перегінської селищної ради, а саме тринадцятої сесії восьмого демократичного скликання 30.09.2021 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передача у власність ОСОБА_2 та дії Перегінської селищної ради щодо прийняття рішення сімнадцятої сесії восьмого демократичного скликання 06.12.2021 питання за вилучення п.40 із питання 17 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та передача у власність та дії комісії містобудування, земельних відносин, екології та охорони навколишнього середовища Перегінської селищної ради в складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , начальника відділу земельних ресурсів та екології ОСОБА_5 та головного спеціаліста відділу Федорак Тетяни Миколаївни, головного спеціаліста відділу будівництва житлово-комунального господарства містобудування, архітектури Волошин Уляни Михайлівни щодо винесення акту від 06.05.2021 року незаконними та протиправними;

- визнати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 , де розворотний майданчик включений в площу земельної ділянки площею 0,0826 га, кадастровий номер :01:006:0189 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 від 15.12.2017 виготовленою ТОВ «Прикарпатський інформаційно-кадастровий центр» такою, що відповідає вимогам земельного законодавства, та дії пов`язані із присвоєнням кадастрового номеру :01:006:0189 земельній ділянці площею 0,0826 га, відомості про яку внесені до державного земельного кадастру, правомірними та такими, що відповідають вимогам Закону України «Про Державний земельний кадстр»;

- визнати протиправною бездіяльність Перегінської селищної ради в частині не вирішення питання про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0826 га та зобов`язати Перегінську селищну раду вирішити звернення ОСОБА_1 щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та передача у власність земельної ділянки загальною площею 0,0826 га.

Таким чином, звернена до суду позовна заява містить вісім вимог немайнового характеру.

Тобто при зверненні до адміністративного суду з даною позовною заявою, відповідно до положень статті 4 Закону України "Про судовий збір" та заявлених позовних вимог, ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір в розмірі 7939,20 гривень.

Однак, одночасно в поданому адміністративному позові ОСОБА_1 просить суд про звільнення від сплати судового збору, зменшення або відстрочення сплати судового збору до моменту винесення рішення та відкриття провадження, у зв`язку з воєнним станом, відсутності будь-яких доходів, оскільки позивач не працює, збільшення цін на продукти харчування та всі товари першої необхідності.

Принагідно зауважити, що ОСОБА_1 на підтвердження наведеного не долучено жодного документального доказу щодо скрутного матеріального становища або ж інших підстав визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частини 1 статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім того, суд зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя N R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981 р., та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Частиною 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З наведеного видно, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

ОСОБА_1 не надано відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2021-2022 роки, що на думку суду, було б належним доказом, що відображає майновий стан особи.

Згідно положень частини 1 статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд зазначає, що інформація щодо платіжних реквізитів для перерахування судового збору міститься на офіційному веб-порталі "Судова влада" в розділі "Івано-Франківський окружний адміністративний суд".

Суддею, перевіряючи позовну заяву ОСОБА_6 на відповідність вимогам Кодексу, також, встановлено, що позивачем пропущено встановлений КАС України строк звернення до суду в переважній більшості позовних вимог, а саме: визнати дії Перегінської селищної ради, пов`язані із прийняттям рішення від 09.03.2021 №149-7/2021 про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 , дії Перегінської селищної ради, а саме тринадцятої сесії восьмого демократичного скликання 30.09.2021 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передача у власність ОСОБА_2 та дії комісії містобудування, земельних відносин, екології та охорони навколишнього середовища Перегінської селищної ради в складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , начальника відділу земельних ресурсів та екології ОСОБА_5 та головного спеціаліста відділу Федорак Тетяни Миколаївни, головного спеціаліста відділу будівництва житлово-комунального господарства містобудування, архітектури Волошин Уляни Михайлівни щодо винесення акту від 06.05.2021 року незаконними та протиправними; визнати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 , де розворотний майданчик включений в площу земельної ділянки площею 0,0826 га, кадастровий номер :01:006:0189 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 від 15.12.2017 виготовленою ТОВ «Прикарпатський інформаційно-кадастровий центр» такою, що відповідає вимогам земельного законодавства, та дії пов`язані із присвоєнням кадастрового номеру :01:006:0189 земельній ділянці площею 0,0826 га, відомості про яку внесені до державного земельного кадастру, правомірними та такими, що відповідають вимогам Закону України «Про Державний земельний кадстр»; визнати протиправною бездіяльність Перегінської селищної ради в частині не вирішення питання про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0826 га та зобов`язати Перегінську селищну раду вирішити звернення ОСОБА_1 щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та передача у власність земельної ділянки загальною площею 0,0826 га.

Даний адміністративний позов скерований в суд 29.04.2022 засобами поштового зв`язку.

Всупереч вимогам частини 6 статті 161 КАС України, не надано заяви про поновлення цього строку та доказів поважності причин його пропуску.

Так, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи в силу вимог частиною 2 статті 122 КАС України встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду із заявленими позовними вимогами, а заяви про поновлення цього строку, суду не надав, то суд вважає за необхідне запропонувати позивачу надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності пропущення строку на звернення до адміністративного суду з даними позовними вимогами та докази на підтвердження таких обставин.

Суд зазначає, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини стверджує, що таке право не є абсолютним та може бути обмежено, що допускається, оскільки право на доступ за своєю природою вимагає регулювання державою ("Кунерт проти Польщі" (заява № 8981/14)).

За змістом пунктів 37 та 38 рішення Європейського Суду з прав людини (надалі по тексту також - Суд) від 18 листопада 2010 року у справі "Мушта проти України", право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Таким чином, суд вважає необхідним запропонувати позивачу вказати підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, з долученням доказів поважності причин його пропуску.

Крім того, частиною 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (пункт 4); виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5); у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обгрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, дією чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача (пункт 9).

Частиною 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Перевіряючи позовну заяву на відповідність вимогам статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив, що позивач у позовній не привів у відповідність позовні вимоги, не зазначив виклад обставин, якими їх обгрунтовує (щодо кожної із 8 позовних вимог) та не подав докази, що підтверджують вказані обставини, а саме: не долучено оригінал або ж належним чином засвідчену копію рішення від 09.03.2021 №149-7/2021 про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 ; не конкретизував, в розумінні закону, що мається на увазі під поняттям «дії» Перегінської селищної ради, а саме тринадцятої сесії восьмого демократичного скликання 30.09.2021 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передача у власність ОСОБА_1 ; дії Перегінської селищної ради щодо прийняття рішення сімнадцятої сесії восьмого демократичного скликання 06.12.2021 питання за вилучення п.40 із питання 17 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та передача у власність, не долучено оригінал або ж належним чином засвідчену копію такого рішення; «дії» комісії містобудування, земельних відносин, екології та охорони навколишнього середовища Перегінської селищної ради в складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , начальника відділу земельних ресурсів та екології ОСОБА_5 та головного спеціаліста відділу Федорак Тетяни Миколаївни, головного спеціаліста відділу будівництва житлово-комунального господарства містобудування, архітектури Волошин Уляни Михайлівни щодо винесення акту від 06.05.2021 року незаконними та протиправними, а також не долучено оригінал або ж належним чином засвідчену копію акта від 05.05.2021; щодо позовних вимог визнати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 , де розворотний майданчик включений в площу земельної ділянки площею 0,0826 га, кадастровий номер :01:006:0189 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 від 15.12.2017 виготовленою ТОВ «Прикарпатський інформаційно-кадастровий центр» такою, що відповідає вимогам земельного законодавства та «дії» пов`язані із присвоєнням кадастрового номеру :01:006:0189 земельній ділянці площею 0,0826 га, відомості про яку внесені до державного земельного кадастру, правомірними та такими, що відповідають вимогам Закону України «Про Державний земельний кадстр» - не вірно обраний спосіб захисту права на земельну ділянку; щодо позовних вимог визнати протиправною бездіяльність Перегінської селищної ради в частині не вирішення питання про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0826 га та зобов`язати Перегінську селищну раду вирішити звернення ОСОБА_1 щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та передача у власність земельної ділянки загальною площею 0,0826 га, не вказано якого саме звернення (дата, номер…) та невірно обраний спосіб захисту в розумінні статті 5 КАС України.

Так, згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Підсумовуючи усе вище наведене, суд наголошує, на тому, що у відповідності до вимог пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, вирішуючи питання чи належить розглядати даний адміністративний спір за правилами адміністративного судочинства, судом враховується наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 наведеного Кодексу, визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, аналіз вказаних норм свідчить про те, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій. Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до частини 3 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

За приписами частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Аналізуючи вказані норми, можна дійти висновку, що за загальним правилом у порядку цивільного судочинства суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства, при цьому, вимоги щодо реєстраційних дій можуть бути похідними від спору щодо права власності на таке майно.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для звернення позивача до суду з даним позовом стало порушення відповідачем, на думку ОСОБА_1 , права позивача на затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та, як наслідок, користування/володіння земельною ділянкою в порядку спадкування.

Відтак, суд ставить під сумнів чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства, покладаючи на позивача обгрунтування кожну заявлену вимогу щодо необхідності звернення та розгляду справи в порядку адміністративного судочинства.

За наявності вказаних недоліків, позовна заява не відповідає вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного та керуючись статтею 160, 161, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до Перегінської селищної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 десятиденний строк для усунення вказаних недоліків, шляхом:

1) долучення квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору в розмірі 7939,20 грн або належним чином засвідчену копію документу, який підтверджує підстави звільнення особи від сплати судового збору відповідно до закону;

2) долучення позовної заяви із приведенням позовних вимог у відповідність із викладом обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги щодо кожної із заявлених позовних вимог та обов`язкове подання усіх доказів, що підтверджують вказані обставини;

3) обгрунтування порушення оскаржуваними діями, рішеннями, актами згідно прохальної частини позовної заяви прав, свобод, позивача;

4) вказати підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, з долученням доказів поважності причин його пропуску;

5) обгрунтувати належність розгляду позовної заяви за правилами адміністративного судочинства згідно закону, акцентувавши увагу на способах захисту прав на земельні ділянки.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде повернена.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає, у відповідності до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя Главач І.А.