Справа № 420/1596/22
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2022-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1596/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одеса справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ОІЛ» (вул. Маразліївська,1/20, м. Одеса, 65014) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044), Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за адміністративним позовом (т.1 а.с.1-10, 143-152) Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ОІЛ» (далі ТОВ «ФУД ОІЛ» ) до Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС), Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Комісія ГУ ДПС), Державної податкової служби України (далі ДПСУ), в якому позивач просить: - визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС №3501753/41643256 від 09.12.2021року про відмову в реєстрації податкової накладної від 19.07.2021 року № 48; - зобов`язати ДПСУ зареєструвати податкову накладну від 19.07.2021 року № 48 на суму 300тис грн. (в т.ч ПДВ 50тис грн) в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

Позивач зазначив, що ТОВ «ФУД ОІЛ» зареєстровано як юридична особа, основним видом діяльності є оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами (код КВЕД: 46.33) перебуває на податковому обліку, є платником податків та належним чином виконує податкові зобов`язання, не має заборгованості з податків, зборів, платежів, єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У межах здійснення господарської діяльності ТОВ «ФУД ОІЛ» укладено договір на поставку жиру для молочних продуктів Newrich MF 1 (Ньюріч MF 1) ваговий (20 кг) (код УКТ ЗЕД 1516), проте ТОВ «ФУД ОІЛ» не є виробником даного товару, у зв`язку з чим для виконання умов договору було укладено договори на закупівлю складових жиру та договір на переробку сировини.

Складовими жиру для молочних продуктів Newrich MF 1 (Ньюріч MF 1) ваговий (20 кг) (код УКТ ЗЕД 1516) є рафінована, дезодорована, вибілена (РДВ) пальмова олія (рідка фракція) (код УКТ ЗЕД X), рафінований, дезодорований, вибілений (РДВ) пальмовий олеїн (рідка фракція) (код УКТ ЗЕД X) та олія соняшникова нерафінована (код УКТ ЗЕД 1512).

З метою виконання умов договору ТОВ «ФУД ОІЛ» укладено: - ЗЕД - контракт №TG- FOIL/DAP-01 від 23.04.2018 року з TRANS-GLOBAL TRADELINKS (М) SDN BRD (Малазія), за яким поставлено та розмитнено товар - рафіновану, дезодоровану, вибілену (РДВ) пальмову олію (рідка фракція) і рафінований, дезодорований, вибілений (РДЕ) пальмовий олеїн (рідка фракція); - договір поставки товару №90-РО від 12.04.2021 року з ТОВ «БОКАРЬОВ», за яким поставлено олію соняшникову нерафіновану; - договір про надання послуг з переробки давальницької сировини №64 від 01.02.2019 року з ПрАТ «КМЗ», згідно з яким (виконавець зобов`язується за плату та за рахунок замовника надати останньому послуги з переробки сировини своїми силами і засобами в готову продукцію та відвантажити її замовнику, а замовник зобов`язується прийняти надані пошуги та сплатити їх вартість. У відповідності з даним договором виконавцем здійснюється виготовлення готової продукції - жир для молочних продуктів ваговий (20 кг).

Виготовлення жиру для молочних продуктів Newrich МР 1 (Ньюріч МР 1) ваговий (20 кг) в кількості 60,0 т. відбулося 12.07.2021р. (Акт надання послуг з переробки №387 від 12.07.2021р.).

Відповідно до Специфікації №8 від 19.07.2021р до договору поставки №ФО-СЛАВЯНКА/01 від 22.02.2021 року, на постачання жиру для молочних продуктів Newrich MF 2 (Ньюріч MF 2) вагового (20 кг) в кількості 20,0 т. на загальну суму 930 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 155 000,00 грн ТОВ «ФУД ОІЛ»

ТОВ «ФУД ОІЛ» отримало згідно платіжного доручення передплату у сумі 300 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 50 000 грн та цю суму сформована податкова накладна №48 від 19.07.2021року.

Згідно видаткової накладної №280 від 20.07.2021р. було поставлено жир для молочних продуктів Newrich MF 1 (Ньюріч MF 1) ваговий (20 кг) в кількості 20,0 т на загальну суму 930 000,00 грн, в тому числі ПДВ 155 000,00 грн.

Після відвантаження товару до покупця, на залишкову суму 630000,00грн в т.ч. ПДВ 105 000,00 грн, було подано для реєстрації податкову накладну №49 від 20.07.2021року.

Податкові накладні №48 та №49 були зупинені.

Після надання документів у підтвердження господарської операції контролюючим органом зареєстрована податкова накладна №49, проте в реєстрації податкової накладної №48 відмовлено.

Представник позивача вважає, що ТОВ «ФУД ОІЛ» повністю надало податковому органу всі необхідні документи та пояснення для прийняття рішення про розблокування та реєстрації податкової накладної №48 від 19.07.2021 року. Враховуючи специфіку роботи, ТОВ «ФУД ОІЛ», який закуповує сировину, поставляє її до ПрАТ «КМЗ» який виробляє з неї готову продукцію, яку потім ТОВ «ФУД ОІЛ» продає та відвантажує товар на склад покупця із залученням сторонніх організацій для виконання транспортно-експедиційних послуг.

Надані первинні документи повністю засвідчують факт реального виконання ТОВ «ФУД ОІЛ» та його контрагентом господарських зобов`язань.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що здійснивши зупинення реєстрації податкової накладної, контролюючий орган посилався на відсутність в таблиці даних платника ПДВ товарів за кодом УКТ ЗЕД/ДКПП 1516, як пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операції.

Представник звертає увагу на те, що у відповідних таблицях зазначається товар (роботи, послуги), що постачаються на постійній основі, отже, відсутність певного коду товару у таблиці не унеможливлює здійснення господарської операції із її відображенням у податковому обліку. Зупинення реєстрації податкової накладної здійснено неправомірно.

Зупинивши реєстрацію податкової накладної, запропоновано платнику податків надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної у Реєстрі, без визначення переліку документів. При цьому, перелік таких документів визначений пунктом 5 Порядку №520.

Платником податків до повідомлення надані контролюючому органу первинні документи на підтвердження , зазначених у податковій накладній, операцій.

В надісланій позивачу квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не було зазначено вичерпного переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Позивач просить застосувати судову практику, зокрема правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.12.2019 року в справі №560/435/19, згідно з яким конкретний перелік документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.

У разі спору щодо правомірності рішення суб`єкт владних повноважень може посилатися тільки на ті обставини, що зазначені у рішенні як підставу його прийняття. Не зазначення в рішенні цих обставин тлумачиться на користь висновку про його неправомірність. З огляду на неконкретність вимоги контролюючого органу про надання документів , рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не відповідає критерію обґрунтованості. У постанові Верховного Суду від 20.11.2019 року у справі №826/9457/18 зазначено, що надаючи правову оцінку прийнятим податковим органом рішенням, суди також повинні з`ясувати, чи містять вони конкретну інформацію щодо причин та підстав для їх прийняття, із зазначенням того, яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, як того вимагає форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН, визначена Порядком.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 року у справі №620/3556/18, від 14.05.2019 року у справі №817/1356/18, від 22.04.2019 року у справі №2040/5445/18.

Відмовляючи у реєстрації податкової накладної №48 від 19.07.2021 року відповідач посилався на загальний пункт - ненадання платником податку копій документів. Використання податковим органом загального пункту щодо різновидів оцінки за критеріями ризику є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути обізнаним про необхідність надання документів за вичерпним і зрозумілим переліком.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості актів індивідуальної дії призводить до їх протиправності.

Позивач, посилаючись на п.19,20 Порядку №1246, просить поновити порушенні права шляхом зобов`язання ДПСУ зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №48 від 19.07.2021 року.

Ухвалою від 31.01.2022 року позов залишений без руху, наданий строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 17.02.20212року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 07.04.2022року частково задоволено клопотання представника ГУ ДПС про зупинення провадження по справі №420/1596/22 до закінчення воєнного стану, продовження строку для надання відзиву по даній справі протягом п`ятнадцяти днів з дня закінчення воєнного стану - задовольнити частково. Продовжений Головному управлінню ДПС в Одеській області строк на надання відзиву на позов по справі №420/1596/22 до 26.04.2022 року. У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

Станом на 06.05.2022 року відзив на позов не надійшов до суду.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Дослідивши надані учасниками справи докази у їх сукупності, суд встановив, що ТОВ «ФУД ОІЛ» є юридичною особою, зареєстровано 06.10.2017 року за №0063971, основний вид діяльності оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами (код КВЕД: 46.3301.11), є платником податків, у тому числі податку на додану вартість.

В межах своєї господарської діяльності позивачем укладений з ТОВ «СЛАВЯНКА» договір поставки продукції (тропічні олії та їх фракції рослинного походження, маргарини та жири рослинного походження), найменування якої погоджується сторонами у Спеціфікаціях. Згідно зі Спеціфікацією №8 від 19.07.2021 року до договору поставки від 22.02.2021 року ТОВ «ФУД ОІЛ» зобов`язався поставити жиру для молочних продуктів Newrich MF 1 (Ньюріч MF 1) ваговий (20 кг) (код УКТ ЗЕД 1516).

Оскільки ТОВ «ФУД ОІЛ» не є виробником даного товару, для виконання умов договору було укладено договори на закупівлю складових жиру та договір на переробку сировини, а саме: - ЗЕД - контракт №TG- FOIL/DAP-01 від 23.04.2018 року з TRANS-GLOBAL TRADELINKS (М) SDN BRD (Малазія), за яким поставлено та розмитнено товар - рафіновану, дезодоровану, вибілену (РДВ) пальмову олію (рідка фракція) і рафінований, дезодорований, вибілентй (РДЕ) пальмовий олеїн (рідка фракція); - договір поставки товару №90-РО від 12.04.2021 року з ТОВ «БОКАРЬОВ», за яким поставлено олію соняшникову нерафіновану; - договір про надання послуг з переробки давальницької сировини №64 від 01.02.2019 року з ПрАТ «КМЗ», згідно з яким (виконавець зобов`язується за плату та за рахунок замовника надати останньому послуги з переробки сировини своїми силами і засобами в готову продукцію та відвантажити її замовнику, а замовник зобов`язується прийняти надані пошуги та сплатити їх вартість. У відповідності з даним договором виконавцем здійснюється виготовлення готової продукції - жир для молочних продуктів ваговий (20 кг).

Виготовлення жиру для молочних продуктів Newrich МР 1 (Ньюріч МР 1) ваговий (20 кг) в кількості 60,0 т. відбулося 12.07.2021р. (Акт надання послуг з переробки №387 від 12.07.2021р.).

Відповідно до Специфікації №8 від 19.07.2021р. до договору поставки №ФО-СЛАВЯНКА/01 від 22.02.2021 року, на постачання жиру для молочних продуктів Newrich MF 2 (Ньюріч MF 2) вагового (20 кг) в кількості 20,0 т. на загальну суму 930 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 155 000,00 грн ТОВ «ФУД ОІЛ»

ТОВ «ФУД ОІЛ» отримало згідно платіжного доручення передплату у сумі 300 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 50 000 грн та цю суму сформована податкова накладна №48 від 19.07.2021року.

Згідно видаткової накладної №280 від 20.07.2021р. було поставлено жир для молочних продуктів Newrich MF 1 (Ньюріч MF 1) ваговий (20 кг) в кількості 20,0 т на загальну суму 930 000,00 грн, в тому числі ПДВ 155 000,00 грн.

Після відвантаження товару до покупця, на залишкову суму 630000,00грн. в т.ч. ПДВ 105 000,00 грн, було подано для реєстрації податкову накладну №49 від 20.07.2021 року.

Податкові накладні №48 та №49 були зупинені.

Після надання документів у підтвердження господарської операції контролюючим органом зареєстрована податкова накладна №49, проте в реєстрації податкової накладної №48 відмовлено.

Відповідно до квитанцій від 03.12.2021 року документ доставлено до центрального рівня ДПС. Документ прийнято. Реєстрація зупинена. У квитанції зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ, реєстрація ПН/РК ЄРПН зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1516 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (а.с.24).

Позивачем направлені повідомлення №3 від 06.12.2021 року про подання пояснень та копії документів.

Проте Комісія ГУ ДПС прийняла рішення №3501753/41643256 від 09.12.2021року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №48 від 19.07.2022 року на суму 250000грн, в т.ч ПДВ 50000 грн. Рішення прийняте з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні ( а.с.35).

Позивач не погоджуючись з даними рішенням подав скарги до Комісії ДПС, за результатами розгляду яких прийнято рішення про залишення скарг без задоволення та рішень Комісії ГУ ДПС без змін.

Позивач вважаючи рішення Комісії ГУ ДПС №3501753/41643256 від 09.12.2021 року протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини виникли між сторонами стосується питань оподаткування.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий Кодекс України.

За правилами п.185.1 ст.185 ПКУ операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, в силу вимог п.187.1 ст.187 ПКУ вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.7 ст.201 ПКУ податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.1 ст.201 ПКУ встановлений обов`язок платника податків на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п.201.10 ст.201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На виконання вказаних вище норм законодавства позивачем сформовано податкову накладну №48 від 19.07.2021року на суму 250000 грн (сума ПДВ 50000грн) та засобами телекомунікаційного зв`язку подано її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте позивач отримав квитанцію від 03.12.2021 року із зазначенням, що документ доставлено до центрального рівня ДПС. Документ прийнято. Реєстрація зупинена. У квитанціях зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ, реєстрація ПН/РК ЄРПН зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1516 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Позивачем направлено повідомлення №3 від 06.12.2021 року про подання пояснень та копії документів.

Пунктом 201.16 ст.201 ПКУ встановлено, що реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.6 Порядку №1165, У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Пунктами 10,11 Порядку встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Тобто згідно з п.11 Порядку №1165 при зупиненні реєстрації податкової накладної зазначається пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Пунктами 4,5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з пунктами 9,10,11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі в разі:ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

У той же час п.3 Порядку №520 встановлено, що Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п.4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст.42 Кодексу.

Таким чином, норми Порядку №520 визначають строк для надання пояснень та копій документів (365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК) и строк для прийняття рішення Комісією (5 днів з дня отримання документів).

Порядок №520 не регламентує питання дій контролюючого органу при отриманні документів, які на його думку, на відміну від думки платника податків, не є достатніми для реєстрації податкової накладної, але при наявності у платника надати ці документи може надати до спливу 365 днів.

Тобто зміст переліку документів, встановлений п.5 Порядку №520 свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як п. 185.1 ст. 185, так і п.187.1 ст.187 ПКУ.

При таких обставинах, суд вважає, що контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та не вичерпний («може включати») перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

В іншому випадку така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі як ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку не може бути застосована.

Пунктами 10,11 Порядку встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Судом встановлено, що реєстрація податкових накладних позивача була зупинена з пропозицією надання додаткових документів без визначення його переліку, що неможливо вважати мотивованою вимогою контролюючого органу. Оскільки така вимога є передумовою подальшого дослідження наданих документів та прийняття рішення про реєстрацію або про відмову в реєстрації податкових накладних, дослідження наданих документів та прийняття оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних з підстав неповноти надання документів не є правомірними. Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішень Комісії про відмову в реєстрації податкових накладних підлягають задоволенню.

Позивач зазначив, що він надав необхідні документи, які на його думку є достатніми для реєстрації розрахунку корегування та підтверджують реальність господарської діяльності позивача, у тому числі господарської операції за здійсненням якої поданий розрахунок корегування податкової накладної.

Копії документів, які були надані до Комісії на підтвердження здійснення господарських операцій, надані до позову та досліджені судом. Вказані документи відповідають вимога законодавства щодо їх складання.

Питання тлумачення та застосовування національного законодавства є, перш за все, компетенцією національних органів влади. Проте Суд повинен перевірити, чи породжує спосіб тлумачення та застосування національного законодавства наслідки, що відповідають принципам Конвенції, як вони тлумачаться у світлі практики Суду (п.41 рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Будченко проти України», рішення у справі «Скордіно проти Італії»

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам «доступності», «передбачуваності» та «зрозумілості»; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія.

Крім того, одним з основних принципів податкового законодавства України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Суд вважає, що відсутність в оскаржуваних рішеннях мотивів їх прийняття позбавляє взагалі можливості позивача навести аргументи щодо їх неправомірності. Акт індивідуальної дії не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості. Проте саме невідповідність акту індивідуальної дії вимогам обґрунтованості та вмотивованості призводить до його протиправності. Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду (від 04.12.2018 року по справі №821/1173/17, від 09.07.2019 року у справі №140/2093/18).

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 02.04.2019 року (справа №822/1878/18, адміністративне провадження №К/9901/4668/19) зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 п.4.1 ст.4 ПКУ), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності зупинення реєстрації податкової накладної Товариства та протиправності рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи із системного тлумачення норм права, наведених вище, суд доходить висновку, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого є прийняття рішення, законність якого підлягає перевірці судом при розгляді справи.

Крім того, в постанові від 22.07.2019 по справі №815/2985/18 Верховного Суду наявні висновки, які є сталою судовою практикою щодо вимог до актів індивідуальної дії. В постанові зазначено, що Суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення. Оскільки відповідач-2 у рішенні від 28 грудня 2017 року №495390/23216458, продублював норму Постанови №190, тобто зазначив загальну, неконкретизовану та неоднозначну причину відмови у реєстрації податкової накладної, Суд дійшов висновку, що Державна фіскальна служба України прийняла невмотивоване рішення, оскільки його зміст не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийняте негативне для платника податків рішення.

Таким чином, вказаний правовий висновок Верховного Суду підтверджує обґрунтованість позовних вимог позивача.

Факт зупинення податкової накладної не позбавляє контролюючий орган діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначений законодавством, зокрема при зупиненні податкової накладної у рішенні визначити перелік документів, як і платнику податків необхідно надати для реєстрації податкової накладної.

Крім того, зупинення реєстрації податкової накладної та відмови у її реєстрації в ЄРПН не спростовує факту здійснення господарських операцій, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складаються податкові накладні.

Позивачем були надані суду всі документи, які підтверджують факт здійснення господарської операції, тому суд дійшов висновку, що його позовні вимоги є обґрунтованими.

Не зазначення документів в квитанції про зупинення ПН/РК, які необхідно подати платнику податків для їх реєстрації, не зазначення конкретного переліку документів, які не були надані та стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації ПН, позбавили платника податків у встановленому законодавством порядку надати ці документи, навести свої аргументи. На думку самого позивача він надав достатні первинні документи, які підтверджують реальність здійснення господарської операції та підтверджують наявність підстав для реєстрації розрахунку корегування податкової накладної.

Безпідставним є також посилання у квитанції на відсутність Коду УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1516 в таблиці даних платника податку на додану вартість, оскільки позивач не є виробником цього товару. Крім того, зазначення коду товарів в таблиці даних, подання якої є правом, а не обов`язком платника податків, є лише підставою для безумовної реєстрації податкової накладної. В іншому випадку застосовується моніторинг та звичайний порядок реєстрації податкової накладної. Судом встановлена відсутність підстав для відмови в реєстрації податкової накладної №48 від 19.07.2021 року. При цьому суд враховує, що на виконання договору та Спеціфікації №8 до нього, що було фактично єдиною господарською операцією, позивачем складено дві податкові накладні №48 від 19.07.2021 року та №49 від 20.07.2021 року. Проте відповідачем при наданні відповідних фактично однакових документів зареєстрована лише податкова накладна №49, а в реєстрації податкової накладної №48 відмовлено.

Також суд дійшов до висновку про задоволення вимог позивача про зобов`язання ДПСУ зареєструвати податкову накладну №48 від 19.07.2021 року датою подання для реєстрації в ЄРПН .

Відповідно до пунктів 2, 10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

У разі надходження до ДПСУ рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Таким чином, з метою уникнення будь-яких негативних наслідків для платника податків суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПСУ провести реєстрацію податкової накладної в ЄРПН датою її подання.

Такий спосіб захисту про зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав у встановлений строк відзив на позов, що суд в силу приписів ч.4 ст.159 КАС України з урахуванням встановлених обставин по справі кваліфікує як визнання позову.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами наведені позивачем доводи, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. За рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області підлягає стягненню сплачених позивачем судовий збір у розмірі 2481,00грн.

У відповідності з п.1 ч. 3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У той же час відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Судом встановлено, що 25.11.2021 року між Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія Радник» та ТОВ «ФУД ОІЛ» укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до додаткової угоди від 25.11.2021 року винагорода Адвокатського об`єднання за підготовку та подання позову складає 5 тис грн, за одне судове засідання 1500грн. За результатами надання правової допомоги було складено акт надання правової допомоги від 12.01.2022 року на 5000грн. Позивачу виставлений рахунок - фактура на 8000грн, з яких 3000грн за участь у судових засіданнях. Позивачем сплачено 8000грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог, складність справи, розгляд справи у спрощеному провадженні без повідомлення сторін, суд вважає, необхідним стягнути з ГУ ДПС на користь позивача 5000грн.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ОІЛ» (вул. Маразліївська,1/20, м. Одеса, 65014) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП44069166), Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС України в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №3501753/41643256 від 09.12.2021року про відмову у реєстрації податкової накладної №48 від 19.07.2021 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ОІЛ» №48 від 19.07.2021 року датою її подання.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ОІЛ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2481,00грн, витрати на правничу допомогу 5000,00грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва