Справа № 336/7548/21
Суддя: Галущенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2022-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/7548/21
Провадження № 2-а/336/18/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Масло Романа Олеговича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4727167 від 04.09.2021 р. про накладення адміністративного стягнення та закрити справу.

Позов обґрунтований протиправністю оскаржуваного рішення, з огляду на те, що воно винесене з порушенням прав позивача та норм діючого законодавства, за відсутності жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Позивач зазначив, що при складанні оскаржуваної постанови інспектором УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Масло Р.О. було не вказано належним чином місце вчинення правопорушення, не надано доказів, яким би підтверджувались розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70», фіксацію було здійснено з порушенням встановленого законом порядку ( прилад тримався у рука).Крім того, розгляд справи про адміністративне правопорушення не розпочався з представлення поліцейського, який розглядав справу, не було оголошено про початок фактичного розгляду справи, позивачеві не були роз`яснені його права і обов`язки.

У поданому до суду Департаментом патрульної поліції відзиві на позовну заяву, відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши про те, що 04.09.2021 року о 15.00.18 на автодорозі М-03 «Київ - Харків - Довжанський» 450 км, в смт. Манченки, Харківської області, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam № ТС 000464 виявлений рух транспортного засобу HYUNDAI I30 номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю 101 км/год, що є перевищенням встановленого обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 51 км/год. Прилад TruCam правомірно використовується працівниками поліції для забезпечення контролю за дотриманням швидкісних обмежень в межах населених пунктів, та його точність підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, виданим Мінекономрозвитку ДП «Укрметртестстандарт», згідно відповіді якого, від 01.10.2019 року № 22-38/49, також роз`яснено про те, що лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі, отже використання приладів TruCam в ручному режимі є законним. Свідоцтво про повірку приладу TruCam встановлює максимально можливу похибку для вимірів в ручному режимі в +/- 2 км/год. в діапазоні від 2 до 200 км./год.. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та ухвалення оскаржуваного рішення, поліцейський діяв виключно на підставі та в межах діючого законодавства. Будь-які права позивача порушені не були. Посилаючись на відсутність будь-яких доказів на підтвердження відсутності факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та протиправності спірної постанови, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою судді від 20.09.2021 прийнято до розгляду адміністративний позов, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи.

З урахуванням положень частини 1 ст. 286 КАС України, стосовно того, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, а також приписів ч. 1 ст. 205 КАС України, відповідно до яких неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд приходить до висновку про проведення розгляду справи у відсутності сторін, за наявними матеріалами.

При цьому суд також враховує положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

З`ясовуючи те чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суб`єкт владних повноважень у даному випадку зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 статті 122 КУпАП, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

П. 11 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху закріплено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху, населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48.

Відповідно до ч. 4 статті 122 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

04.09.2021 року, інспектором роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції Харківської області Департаменту патрульної поліції Маслом Романом Олеговичем відносно позивача ОСОБА_1 , була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія: ЕАО №4727167 якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі - 1700,00 грн.

В оскаржуваній постанові серія: ЕАО №4727167, від 04.09.2021 року, зазначено про те, що керуючи транспортним засобом HYUNDAI I30 номерний знак НОМЕР_1 04.09.2021 року 15 год. 00 хв. на (в) трас. М-03, смт. Манченки, водій транспортного засобу керував в населеному пункті зі швидкістю 101 км/год., чим перевищив дозволену встановлену швидкість на 51 км/год. Фіксування порушення TruCam 000464, чим порушив п.п. 12.4 ПДР України.

Зазначаючи про протиправність спірної постанови, позивачем зазначено про відсутність жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, з огляду на те, що оскаржувана постанова не містить відомостей та доказів того, що транспортний засіб позивача перебував в зоні дії дорожніх знаків «5.45», «5.46», «5.47», «5.48», а також того, що правопорушення відбулося саме на 450 кілометрі траси М-03.

Водночас суд не може погодитися з такими доводами позивача оскільки вони спростовуються наданими відповідачем доказами.

Так, згідно наданого відповідачем фотознімку, здійсненого сертифікованим приладом TruCam 000464, зазначені: дата: 04/09/2021; час: 15:06:05; TruCam Сер. No :000464;

прізвище: Масло; особистий номер: НОМЕР_2 ;

- заміряна швидкість: 101 км/год.;

- заміряна дистанція: 330.0 м.

- Ліміт швидкості: 50 км/год.

Вулиця: М03 448 км Манченки (код вулиці: n/a); Широта: 49° 57' 40.12 N; Довгота: 35° 50' 48.06 Е.

До вищевказаного фотознімку відповідачем також долучений ком пакт-диск із відеозаписом зі збільшеним зображенням автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 , із позначкою - 101 км/год.

Таким чином, з представлених відповідачем доказів слідує, що 04.09.2021 року, о 15:06:05 год, на 450 км. автодороги - Траси М-03, приладом TruCam Сер. No : 000464, була заміряна швидкість руху транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_1 101 км/год., при ліміті швидкості: 50 км/год.

Згідно з географічної прив`язки автодорога М-03 «Київ-Харків-Довжанський» проходить через населений пункт смт. Манченки в Харківській області, а саме протяжністю 2,4 км. Інформаційний знак 5.70 також розміщений перед місцем проведення контролю швидкості руху автомобіля під керуванням позивача, а саме на 448 км. + 508 м. по 449км + 498м..

Отже, ділянка дороги М-03 Київ-Харків-Довжанський: 448 км. + 508 м. по 449км + 498м відноситься до адресної прив`язки на с. Манченки, з огляду на що, суд відкидає доводи позивача стосовно того, що керування транспортним засобом 04.09.2021 року о 15 год. 00 хв. відбувалося поза межами населеного пункту, та за відсутності відповідних знаків.

Крім того, згідно даних Патрульної поліції щодо розташування пристроїв вимірювання швидкості TruCam, зазначений відрізок автодороги М-03 Київ-Харків-Довжанський - 400-452 км.

Стосовно доводів позивача про те, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості транспортного засобу, не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, оскільки утримання його в руці, ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху, то суд такі посилання до уваги також не приймає, оскільки відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/21931, виданого ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт»), лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LТІ 20/20 № ТС000464, за результатами повірки, відповідає вимогам технічної документації.

Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості руху в ручному та автоматичному режимах: +/- 2 км./год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; +/- 1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год..

Відповідно до повідомлення ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») від 01.10.2019 року № 22-38/49, наданого на запит Департаменту патрульної поліції України, лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. Алгоритм обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху ТЗ, в межах максимально допустимої похибки, як в ручному так і в автоматичному режимах:

+/- 2 км./год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.;

+/- 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год. (а.с.64).

Отже, лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань, що не впливає на похибку, визначену відповідно до затвердженої методики, в межах її максимально допустимих значень, з огляду на що, вищевказані доводи позивача суд вважає неспроможними.

При цьому, суд також враховує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-МІ/1-2903-2012, виданий 29 серпня 2012 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, яким засвідчено, що на підставі позитивних результатів державних випробувань, затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LТІ 20/20 TruCam», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Додатково слід зазначити, що можливість використання виробу "TruCam LTІ 20/20" виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується наявністю експертного висновку Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, відповідно до якого в лазерному вимірювачі швидкості LTI 20-20 TruCAM із заводським номером ТС000464 правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES, визначений п. 5.1 ДСТУ ІSO/IEC 18033-3:2015 (у режимі ЕСВ, визначеному ДСТУ ISO/IEC 10116:2019. із довжиною ключа 128 біт).

Суд зазначає, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Належність та допустимість вищевказаної інформації, а також інформації яка зафіксована на відеозаписі, який міститься на долученому відповідачем до відзиву ком пакт-диску, щодо обставин порушення, жодним чином позивачем не спростована.

Таким чином, з огляду на наведені позивачем обґрунтування протиправності спірної постанови, серія: ЕАО №4727167 від 04.09.2021, про накладення на нього адміністративного стягнення, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, а саме за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, та на досліджені судом представлені відповідачем докази, належність та допустимість яких позивачем не спростована, суд приходить до висновку, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП, за вказаних у спірній постанові обставин, повністю підтверджується наданими відповідачем доказами.

При цьому суд враховує, що у відповідності до ст. 77 КАС України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку правомірність свого рішення відповідачем доведена.

Поряд із цим, ч. 1 ст. 77 КАС України, також закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Тобто позивач не звільнений обов`язку довести існування обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Разом з тим, доводи позивача та представлені на їх обґрунтування матеріали, є такими, що не містять інформації яка б спростовувала факт вчинення позивачем вищевказаного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Посилання позивача про порушення інспектором процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, також не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Положеннями статті 72 КАС України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні . Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи наведене, оцінюючи в силу положень ст.ст. 72,73, 90 КАС України представлені сторонами докази, їх достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач під час винесення спірної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, доводи позивача про відсутність в його діях, за описаних в спірній постанові обставин, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, - тобто складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 статті 122 КУпАП, - у виді накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є необґрунтованими, жодні правові підстави для скасування спірного рішення відповідача, і відповідно задоволення позовних вимог, у суду - відсутні.

Керуючись ст.ст. 9, 132, 139, 241-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Масло Романа Олеговича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.А.Галущенко