Справа № 355/1406/21
Суддя: Червонописький В. С.
Дата ухвалення: 2022-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 355/1406/21
Провадження № 2-а/355/12/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року

Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

за участі секретаря - Котенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у смт. Баришівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Броварського районного управління поліції старшого лейтенанта Медвідь Богдана Олександровича, Головного управління національної поліції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

29.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до Баришівського районного суду Київської області з позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції, відділення поліції №1 Броварського районного управління поліції старшого лейтенанта Медвідь Богдана Олександровича, Головного управління національної поліції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАВ №388037 від 20.09.2021, винесену інспектором СРПП відділення № 1 Броварського районного управління поліції старшим лейтенантом поліції Медвідь Б.О., про накладення штрафу в розмірі 850,00 грн. відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 20.09.2021 о 13 год. 25 хв. він, пересуваючись на автомобілі ВАЗ 2121, н.з. НОМЕР_1 , не порушував Правила дорожнього руху України. Слід за позивачем певний час рухався автомобіль поліції, а через кілька хвилин транспортний засіб працівників поліції увімкнув проблискові маячки та подав сигнал про зупинку. На думку працівників поліції позивач порушив вимоги п. 2.1.Г ПДР, що тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього було накладено штраф у розмірі 850, 00 грн. згідно постанови серії БАВ № 388037 від 20.09.2021 про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

Посилається на те, що оскаржувану постанову винесено з численними порушення Закону України «Про національну поліцію», ст.ст. 9, 245, 251, 252, 258, 280, 289, 285, 287 КУпАП України, ч. 2 ст. 19 Конституції України».

Враховуючі вищевикладене, позивач вважає, що постанова БАВ №388037 від 20.09.2021 про адміністративне правопорушення винесена з порушеннями його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню судом.

29.09.2021 згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу було передано до провадження головуючому судді Баришівського районного суду Київської області Червонопиському В.С.

10.12.2021 ухвалою судді Баришівського районного суду Київської області Червонописького В.С. відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, якою просив розгляд справи провести без його участі.

В судове засідання відповідач інспектор СРПП відділення поліції №1 Броварського РУП Медвідь Б.О. не з`явився. Про причину неявки до суду не повідомляв. Правом на надання відзиву на позов не скористався, клопотань про відкладення судового розгляду на адресу суду не подавав.

В судове засідання представник Головного управління національно поліції у Київській області не з`явився, свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Правом на надання відзиву на позов не скористався, клопотань про відкладення судового розгляду на адресу суду не подавав.

Дослідивши матеріалі справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

З тексту позовної заяви встановлено, що 20.09.2021 відносно позивача винесено постанову серії БАВ №388037 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850,00 грн. Як вбачається зі змісту позовної заяви, склад адміністративного правопорушення полягав у тому, що 20.09.2021 о 13 год. 30 хв. позивач, рухаючись на автомобілі «ВАЗ 2121», номерний знак НОМЕР_1 в по вул. Софіївська, смт. Баришівка Броварського району Київської області без діючого полісу обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.Г ПДР.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про дорожній рух» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України обов`язок, щодо доказування правомірності винесення рішення та накладення стягнення покладається саме на відповідача і саме відповідач має долучити до матеріалів справи належні, достатні та допустимі докази, які б підтвердили обставини на які він посилається при прийнятті оскаржуваного рішення.

Диспозицією ч. 1 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

З наведеного можна дійти висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними.

Наведена правова позиція висвітлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 15.03.2019 року по справі №686/11314/17 та від 22.10.2019 року по справі №161/7068/16-а.

Відповідачами будь-яких допустимих доказів щодо правомірності винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано, будь-які докази, що підтверджують його винність у вчиненні вказаного в постанові правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення, підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, що підтверджується посвідченням громадянина евакуйованого в 1986 році із зони відчуження 2 категорії, а тому судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 25 241-246, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Броварського районного управління поліції старшого лейтенанта Медвідь Богдана Олександровича, Головного управління національної поліції у Київській області про визнання протиравною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ №388037 від 20.09.2021 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 850, 00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) 899998, Номер рахунку: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106) витрати за сплату судового збору у розмірі 454, 00 (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок)

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Червонописький