Справа № 580/1663/22
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2022-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2022 року справа № 580/1663/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників процесу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу ДВС у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відділу ДВС у м.Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 05.07.2021 по виконавчому проводженню №65317707, винесену головним державним виконавцем Уманського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Тетяною Дмитрівною.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що у державного виконавця були відсутні підстави для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений у постанові від 05.07.2021 про стягнення виконавчого збору, оскільки ним не було здійснено фактичного виконання виконавчого провадження. Крім того, постановою відповідача від 05.07.2021 у цьому виконавчому провадженні повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тому за умови стягнення з позивача виконавчого збору за виконавчим документом, який повернуто, створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору про що свідчать положення ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Ухвалою суду від 11.04.2022 відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання).

Відповідач позовні вимоги не визнав, проти його задоволення заперечив, надав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, що повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для винесення (виведення в окреме провадження) постанови про стягнення виконавчого збору. На підставі вищевикладених обставин, відповідач вважає, що постанова про стягнення виконавчого збору від 05.07.2021 по виконавчому проводженню №65317707 є правомірною та скасуванню не підлягає.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом із матеріалів справи встановлено, що на виконанні у відділі ДВС у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження №65317707, яке відкрито 07.05.2021 з примусового виконання виконавчого листа №705/7037/16-ц 2/705/146/20, виданого 27.04.2021 Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 Ѕ вартості автомобіля Volkswagen Amarok, тип - пікап-В, 2012 року випуску, д.н. НОМЕР_1 в сумі 365997,50 грн.

01.07.2021 стягувачем ОСОБА_3 подано до відповідача заяву про повернення та залишення баз виконання виконавчого листа №705/7037/16-ц 2/705/146/20, виданого 27.04.2021 Уманським міськрайонним судом Черкаської області

05.07.2021 головним державним виконавцем відділу ДВС у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Т.Д. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП №65317707 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Також відповідачем цього дня 05.07.2021 винесено постанову ВП №65317707 про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 36599,75 грн. (10% від суми боргу).

Позивач не погоджуючись із постановою про стягнення з нього виконавчого збору звернувся до суду із даним позовом.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Із матеріалів справи судом встановлено, що виконавчий документ, а саме виконавчий лист №705/7037/16-ц 2/705/146/20, виданого 27.04.2021 Уманським міськрайонним судом Черкаської області повернуто стягувачу - ОСОБА_3 на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», враховуючи її письмову заяву про повернення виконавчого документу без виконання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

За правилами ч. 5 ст. 37 Закону №1404-VIII повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Суд звертає увагу, що спір у даній адміністративній справі виник при винесенні державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа).

Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, однак детальні дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція).

Норми ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VIII зобов`язують державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом.

Вказані положення ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VIII кореспондуються з нормою абзацу четвертого пункту 8 розділу III Інструкції.

Однак ч. 2 ст. 27 Закону №1404-VIII передбачає, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

При цьому пункт 21 розділу ІІІ Інструкції встановлює, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону №1404-VІІІ, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені ч. 1 ст. 40 вказаного Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Виходячи зі змісту наведеної вище норми Інструкції у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору. Відтак законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом.

Крім цього, пунктом 20 розділу ІІІ Інструкції визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в ст. 37 Закону №1404-VIII. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За таких обставин суд дійшов висновку, що при стягненні виконавчого збору відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VIII без реального стягнення всієї суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 13 Закону №1403-VIII заробітна плата працівника органу державної виконавчої служби складається з посадового окладу, премії, доплати за ранг та надбавки за вислугу років, винагороди, а також інших надбавок згідно із законодавством. Порядок виплати та розміри винагород працівникам органів державної виконавчої служби встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених вище норм Порядку свідчить про те, що у разі фактичного виконання виконавчого документа майнового характеру у повному обсязі або частково державному виконавцю виплачується винагорода у відсотковому співвідношенні від стягнутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, якщо за таким виконавчим документом стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

Однак суд звертає увагу, що у матеріалах адміністративної справи відсутні докази того, що головний державний виконавець відділу ДВС у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Т.Д. стягнув з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_3 у примусовому порядку суму боргу 365997,50 грн., тому у відповідача не було підстав для стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 36599,75 грн. (десять відсотків виконавчого збору від суми боргу).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №400/4023/19.

Крім того, за умови стягнення з боржника виконавчого збору за виконавчим документом, який повернуто без фактичного виконання, створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми основної винагороди про, що свідчать положення ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону. Відтак, у разі повторного пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, створюються умови щодо повторного стягнення з боржника основної винагороди, що є порушення права та інтересів боржника.

Аналогічну правову позицію також викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.03.2020 у справі №2540/3203/18 щодо розгляду спору, що виник через невизначеність правового режиму застосування судами ч. 2 ст. 27 та ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VIII при винесенні державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні у разі повернення виконавчого документу стягувачу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 37 цього Закону (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа).

Судом встановлено, що виконавчий лист №705/7037/16-ц 2/705/146/20, виданого 27.04.2021 Уманським міськрайонним судом Черкаської області був повторно пред`явлений стягувачем до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лисенка С.О., який 17.01.2022 закінчив виконавче провадження ВП №66104978, у зв`язку із його повним фактичним виконанням, у тому числі сплачено позивачем винагороду приватного виконавця.

Зважаючи на вищевикладені обставини суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 05.07.2021 ВП №65317707, винесену головним державним виконавцем Уманського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Тетяною Дмитрівною.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу ДВС у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (20300, Черкаська обл., м. Умань, пров. Тихий, 3-а, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО