Справа № 380/3477/22
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/3477/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Дрогобицької міської ради Львівської області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Дрогобицької міської ради у якому просить: визнати протиправним та скасувати п.1.2 рішення 74 сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради Львівської області за №2622 від 15 жовтня 2020 р. «Про відмову у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель для індивідуального садівництва», яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1000 кв. метрів на вулиці Наливайка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; зобов`язати Дрогобицьку міську раду Львівської області, , прийняти рішення про надання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1000 кв. метрів на вулиці Наливайка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до ухвали від 14.02.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Позовні вимоги позивач мотивує наступним: в оскаржуваному рішенні 74 сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради Львівської області за № 2622 від 15.10.2020 «Про відмову у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель для індивідуального садівництва» пунктом 1.2 якого ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1000 кв.м. на вул. Наливайка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, не вказано жодної підстави його прийняття, таке рішення є невмотивованим та протиправним. Відповідачем вже приймалось аналогічне рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1000 кв.м. на вул. Наливайка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд № 1936 від 12.09.2019 (п.1.49 рішення), яке визнано протиправним та скасовано в судовому порядку, тому вважає наявними підстави для зобов`язання Дрогобицької міської ради Львівської області прийняти рішення про задоволення його заяви.

Позивач зазначає, що строк звернення до суду слід обчислювати з останньої відповіді Дрогобицької міської ради Львівської області за № 3-17/12199 від 28.12.2021, яку він отримав. рекомендованим листом № 782 04.01.2022, до якої відповідачем долучено витяг з оскаржуваного рішення № 2622 від 15.11.2020 та витяг з протоколу постійної комісії ради з питань регулювання земельних відносин № 149 від 02.10.2020.

Враховуючи аргументи позивача, не надання йому своєчасно копії оскаржуваного рішення, суд вважає, що наявні правові підстави для поновлення позивачу строку звернення до суду.

Відповідач проти позову не заперечив, відзиву на позовну заяву не подав, про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні повідомлений належним чином.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд виходив з наступного.

23.08.2018 року позивач звернувся до Дрогобицької міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1000 кв.м. на АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

05.09.2018 року відповідачем надана відповідь, в якій зазначено, що звернення з земельних питань буде розглянуто на засіданні комісії з питань регулювання земельних відносин.

20.05.2019 року позивач повторно звернувся до Дрогобицької міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1000 кв.м. на АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

12.09.2019 року рішенням 55 сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради №1936 п.1.49 відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1000 кв.м. на АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі № 1.380.2019.006816, залишеним без змін Восьмим апеляційним адміністративним судом постановою від 02.07.2020, позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано п.1.49 рішення №1936 від 12 вересня 2019 р. 55 сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради Львівської області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1000 кв.м. на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку в м.Дрогобичі Львівської області.

03.03.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою, якою просив розглянути його заяву від 20.05.2019 вх. № 07/Я-2266 і задовольнити її у повному обсязі, враховуючи рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі № 1.380.2019.006816.

29.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою, якою просив повторно розглянути його заяву від 20.05.2019 вх. № 07/Я-2266 і задовольнити її в повному обсязі.

На зазначене звернення Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради надано відповідь від 20.11.2020 № 3-24/10198, якою повідомлено, що рішенням Дрогобицької міської ради від 15.10.2020 № 2622 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його прохання.

21.01.2021 позивач звернувся до відповідача з зверненням, яким просив надати йому обґрунтовану і мотивовану відповідь щодо прийняття рішення Дрогобицької міської ради від 15.10.2020 № 2622.

На зазначене звернення Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради надано відповідь від 22.02.2021 № 3-24/1443, якою повідомлено, що звернення ОСОБА_1 буде розглянуто на засіданні постійної комісії ради з питань регулювання земельних відносин. Остаточне рішення буде прийнято сесією міської ради.

23.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з зверненням, яким просив надати йому обґрунтовану та мотивовану відповідь щодо прийнятого рішення про відмову від 15.10.2020 № 2622 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1000 кв.м. на АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку.

На зазначене звернення Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради надано відповідь від 27.07.021 № 3-24/6858, якою повідомлено, що звернення ОСОБА_1 від 21.01.2021 № 7/Я-212 було винесено на розгляд постійної комісії ради з питань регулювання земельних відносин (протокол від 25.06.2021 № 18). Комісією прийнято рішення вивчити дане питання та скерувати звернення в управління правового забезпечення.

Листом Дрогобицької міської ради від 27.10.2021 № 3-24/10169 позивачу надано Витяг з протоколу постійної комісії ради з питань регулювання земельних відносин від 25.06.2021 № 18 щодо надання згоди на виготовлення проектів відведення та технічної документації на земельні ділянки, а листом від 27.10.2021 № 3-24/10170 позивача повідомлено, що питання «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Наливайка» виносилося на розгляд ХІІІ сесії восьмого скликання від 23.09.2021, але не набрало необхідної кількості голосів.

03.11.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою, якою просив надати йому завірений витяг з рішення сесії Дрогобицької міської ради від 15.10.2020 № 2622, на якій розглядалась його заява.

Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради на запит позивача надав Витяг з рішення сесії Дрогобицької міської ради від 15.11.2020 № 2622 та витяг з протоколу постійної комісії ради з питань регулювання земельних відносин № 149 від 02.10.2020, які долучені до листа від 28.12.2021 № 3-17/12199.

Після отримання таких документів, не погодившись з рішенням від 15.11.2020 № 2622, позивач звернувся до суду.

У відповідності до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (надалі Закон № 280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 33, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 59 Закону № 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

За приписами частини десятої вказаної статті акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (далі по тексту - ЗК України).

За змістом частин 1, 3 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені зазначеною статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч.8 статті 118 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Таким чином, перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) є вичерпним. Так, підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно матеріалів справи, 20.05.2019 року позивач звернувся до Дрогобицької міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1000 кв.м. на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у приватну власність.

12.09.2019 року рішенням 55 сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради №1936 п.1.49 відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1000 кв.м. на АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі № 1.380.2019.006816, залишеним без змін Восьмим апеляційним адміністративним судом постановою від 02.07.2020, визнано протиправним та скасовано п.1.49 рішення №1936 від 12 вересня 2019 р. 55 сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради Львівської області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1000 кв.м. на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку в м.Дрогобичі Львівської області.

29.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою, якою просив повторно розглянути його заяву від 20.05.2019 вх. № 07/Я-2266 і задовольнити її в повному обсязі.

Рішенням від 15.10.2020 № 2622 Дрогобицької міської ради (74 сесії сьомого скликання) відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок: п.1.2 - ОСОБА_1 , прож. м. Дрогобич, земельну ділянку орієнтовною площею 1000 кв.м. на вул. Наливайка, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Зазначене рішення не містить обґрунтування та мотивів, з яких виходив вказаний колегіальний орган при прийнятті такого рішення.

Таким чином, відповідачем всупереч положенням Земельного кодексу України не були вказані обґрунтовані підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою з долученими доказами, що є достатньою підставою для визнання такого рішення протиправним та його скасування.

Жодні мотиви для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 не наведені також у протоколі № 149 постійної комісії ради з питань регулювання земельних відносин від 02.10.2020, який був врахований при прийнятті оспорюваного рішення.

Відповідачем вже приймалось рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1000 кв.м. на вул. Наливайка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд № 1936 від 12.09.2019 (п.1.49 рішення), яке визнано протиправним та скасовано в судовому порядку.

З огляду на вищенаведене, суд приходить висновку, що оскаржуване рішення не містить достатніх мотивів та обґрунтувань з посиланням на відповідні норми права, з яких виходив відповідач, що свідчить про наявність підстав для скасування такого рішення.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач не заперечив проти задоволення позовних вимог, не подав відзиву на позовну заяву, не висловив аргументів у спростування позовних вимог.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість свого рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

За висновками Європейського Суду з прав людини, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року, заява №38722/02).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Положення Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, що були прийняті 11 березня 1980 року Комітетом Міністрів, передбачають, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Верховний Суд навів наступні правові висновки у постановах від 16 червня 2021 року у справі № 815/2326/18, від 13 квітня 2022 року у справі № 0640/4468/18: «дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує останнього вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. Натомість, застосування такого способу захисту прав, свобод та інтересів позивача як зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, є правильним тоді, коли останній розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким відмовив у його задоволенні. З наведеного можна зробити висновок, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству і при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Якщо ж таким суб`єктом владних повноважень на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт владних повноважень дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати його прийняти рішення з урахуванням оцінки суду».

У цій справі відповідач, розглядаючи подану позивачем заяву, фактично, не перевірив виконання останнім вимог статті 118 Земельного кодексу України, а обмежився лише формальною вказівкою у своєму рішенні про відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою, без зазначення мотивів прийняття такого рішення. За відсутності обґрунтування рішення відповідача про відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд неможливо встановити, чи дотримано позивачами усіх визначених законодавством умов для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Тому належним способом захисту порушених прав позивача буде саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з прийняттям мотивованого, обґрунтованого та законного рішення.

Судові витрати позивача стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п.1.2 рішення 74 сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради Львівської області за №2622 від 15 жовтня 2020 р. «Про відмову у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель для індивідуального садівництва», яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1000 кв. метрів на вулиці Наливайка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд

Зобов`язати Дрогобицьку міську раду Львівської області, у встановленому законодавством порядку розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1000 кв. метрів на вулиці Наливайка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за результатами розгляду якої прийняти мотивоване та обґрунтоване рішення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дрогобицької міської ради Львівської області (, адреса: 82100, Львівська область, м. Дрогобич, пл. Ринок, 1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1984,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Крутько О.В.