Справа № 120/1573/22-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2022-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 травня 2022 р. Справа № 120/1573/22-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом керівника Гайсинської окружної прокуратури до Теплицької селищної ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача служби у справах дітей Теплицької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Гайсинської окружної прокуратури звернувся в суд з адміністративним позовом до Теплицької селищної ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача служби у справах дітей Теплицької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

Позовні вимоги обґрунтовано протиправною бездіяльністю Теплицької селищної ради щодо не приведення штатної чисельності Служби у справах дітей Теплицької селищної ради відповідно до нормативів, установлених ч. 6 ст. 4 ЗУ "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей", а саме в кількості 3 осіб. Тому, з метою зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження від 17.09.2021 року розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для надання відзиву.

Відповідач правом надання відзиву не скористався, що з урахуванням вимог ст.ст. 159, 162 КАС України є підставою для вирішення даної справи за наявними матеріалами справи та в межах заявлених позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив наступні обставини.

Прокуратурою у межах наданих повноважень, відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", вивчено інформацію Теплицької селищної ради щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони дитинства щодо захисту прав дітей.

Згідної інформації, наданої Теплицькою селищною радою (лист від 18.01.2022 за вих. № 116) на запит прокурора від 14.01.2022 за вих. № 51/2- 32 вих-22) встановлено, що станом на 31.12.2021, на території Теплицької територіальної громади Гайсинського району, проживало 3300 осіб у віці від народження до 18 років.

Рішенням 3 сесії 8 скликання Теплицької селищної ради від 24.12.2020 № 45 "Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Теплицької селищної ради" вирішено: - затвердити структуру апарату та виконавчих органів Теплицької селищної ради на 2021 рік.

Відповідно до вказаного додатку, служба у справах дітей Теплицької селищної ради складається з посади начальник відділу - 1 штатна одиниця та головного спеціаліста - 1 штатна одиниця. Всього - 2 штатні одиниці.

Крім того, Теплицьким селищним головою 06.01.2022 затверджено штатний розпис на 2022 рік служби у справах дітей Теплицької селищної ради в кількості 2 штатних посад з відповідним фондом заробітної плати.

Згідно до наданої Теплицькою селищною радою 21.09.2021 за вих. № 1513 інформації та посадових інструкції встановлено, що функції Служби щодо захисту прав дітей виконують начальник служби та головний спеціаліст служби у справах дітей, тобто 2 працівники, які займають 2 штатні одиниці відповідного органу.

Відповідно до інформації Теплицької селищної ради від 21.09.2021 та 20.10.2021, наданої на запит прокуратури щодо усунення порушень законодавства з питань захисту інтересів держави та приведення штатної чисельності служби у справах дітей до вимог законодавства, зазначено, що питання зміни штатної чисельності служби у справах дітей Теплицької селищної ради (щодо введення додаткової штатної одиниці) буде обговорюватись при затвердженні бюджету на 2022 рік.

На запит прокуратури від 09.12.2021 Теплицькою селищною радою 10.12.2021 надано інформацію про те, що питання приведення штатної чисельності служби у справах дітей Теплицької селищної ради у відповідність до нормативів, визначених законодавством, буде розглядатись на сесії Теплицької селищної ради 21.12.2021.

Крім того, відповідно до інформації Теплицької селищної ради від 18.01.2022, наданої на запит прокуратури від 14.01.2022, зазначено, що на 16 сесії 8 скликання Теплицької селищної ради від 21.12.2021 було розглянуто питання "Про внесення змін до структури апарату та виконавчих органів Теплицької селищної ради, затвердженої рішенням 3 сесії селищної ради 8 скликання від 24.12.2020 № 45", яким передбачено ввести в службі у справах дітей Теплицької селищної ради посаду провідного спеціаліста (1 штатна одиниця), проте, рішення підтримано не було.

Оскільки, служба у справах дітей Теплицької селищної ради складається на даний час з 2 штатних одиниць, це становить 66,6% від передбаченої законодавством норми. Тому, орган місцевого самоврядування в особі Теплицької селищної ради зобов`язаний відповідно до вимог зазначених нормативно-правових актів здійснювати повноваження з питань захисту прав дітей, які є мешканнями громади та збільшити для цього штатну чисельність спеціалістів служби у справах дітей на 1 штатну одиницю, у зв`язку з чим позивач звернувся в суд з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Закон України "Про охорону дитинства" визначає охорону дитинства в Україні, як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Відповідно до статті 5 Закон України "Про охорону дитинства" основні засади охорони дитинства та державну політику у цій сфері визначає Верховна Рада України шляхом затвердження відповідних загальнодержавних програм.

Проведення державної політики щодо охорони дитинства, розробку і здійснення цільових загальнодержавних програм соціального захисту та поліпшення становища дітей, підтримки сімей з дітьми, координацію діяльності центральних та місцевих органів виконавчої влади у цій сфері забезпечує Кабінет Міністрів України. Щорічно Кабінет Міністрів України звітує Верховній Раді України про стан демографічної ситуації в Україні, становище дітей та тенденції його змін у ході впроваджених соціально-економічних перетворень.

Місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, зокрема, забезпечують:

- вирішення питань щодо забезпечення прав дітей, встановлення опіки і піклування, створення інших передбачених законодавством умов для виховання дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей;

- організацію безкоштовного харчування дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей з особливими освітніми потребами, які навчаються у спеціальних і інклюзивних класах, та учнів 1-4 класів загальноосвітніх навчальних закладів із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям".

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 23-1 Закону України "Про охорону дитинства" усі дії щодо дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, спрямовуються на захист прав та інтересів дитини, усунення причин таких обставин і забезпечення безпечних умов її утримання та виховання, надання їй та її батькам комплексу необхідних послуг та соціальної допомоги.

У разі якщо повернення дитини до батьків, інших законних представників є неможливим чи суперечить її інтересам, органи опіки та піклування здійснюють заходи щодо надання дитині статусу дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування, захисту її житлових та майнових прав, влаштування в одну із форм виховання, яка найбільше відповідає найкращим інтересам дитини.

Порядок діяльності органів опіки та піклування з питань захисту прав дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України "Про охорону дитинства" діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави.

Конституція України та Конвенція ООН про права дитини, а також Закон України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей" визначають правові основи діяльності органів і служб у справах дітей та спеціальних установ для дітей, на які покладається здійснення соціального захисту і профілактики правопорушень серед осіб, які не досягли вісімнадцятирічного віку.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей" здійснення соціального захисту дітей і профілактики серед них правопорушень покладається в межах визначеної компетенції на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері сім`ї та дітей, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері сім`ї та дітей, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері сім`ї та дітей, відповідні структурні підрозділи обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів міських і районних у містах рад.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей" штатна чисельність працівників районних, міських, районних у містах служб у справах дітей установлюється з розрахунку один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, які проживають у районі, та не більше ніж на дві тисячі дітей, які проживають у місті, районі у місті. Штатна чисельність працівників служб у справах дітей виконавчих органів сільських, селищних рад відповідних територіальних громад встановлюється з розрахунку один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, але не менше одного працівника на об`єднану територіальну громаду.

Як слідує із матеріалів справи, на території території Теплицької територіальної громади Гайсинського району, проживало 3300 осіб у віці від народження до 18 років. Проте, штатна чисельність працівників служби у справах дітей Теплицької селищної ради не відповідає вимогам статті 4 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей".

Відповідно до підпунктів 6, 8 пункту "б" частини 1 статті 32 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: забезпечення школярів із числа дітей-сиріт, дітей з інвалідністю/осіб з інвалідністю I-III групи, дітей, позбавлених батьківського піклування, та дітей із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям", які навчаються в державних і комунальних навчальних закладах, безоплатними підручниками, створення умов для самоосвіти; вирішення відповідно до законодавства питань про повне державне утримання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, у дитячих будинках сімейного типу, закладах професійної (професійно-технічної) освіти та утримання учнів спеціальних закладів освіти, про надання пільг на утримання дітей у пансіонах закладів освіти, а також щодо оплати харчування дітей у закладах освіти (групах подовженого дня).

Згідно з статтею 12 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей.

Служба у справах дітей: - бере участь у здійсненні заходів щодо соціального захисту і захисту прав та інтересів дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і несе відповідальність за їх дотримання, а також координує здійснення таких заходів;

- оформляє документи на усиновлення і застосування інших форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, визначених цим Законом;

- оформляє клопотання щодо переведення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, на інші форми влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування;

- здійснює контроль за умовами влаштування і утримання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування;

- здійснює моніторинг діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування;

- здійснює інші заходи стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Для здійснення функцій щодо опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, у складі служби у справах дітей створюється окремий підрозділ, діяльність якого визначається в установленому порядку. Штатна чисельність такого підрозділу встановлюється залежно від кількості дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, але має становити не менше двох осіб.

За частиною 1 статті 13 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" служба у справах дітей забезпечує створення і ведення банку даних про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

При цьому, штатна чисельність працівників служби у справах дітей Теплицької селищної ради, яка не приведена у відповідність до вимог статті 4 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей", на переконання суду, унеможливлює належне виконання повноважень, покладених на органи місцевого самоврядування у сфері охорони дитинства, забезпечення соціальних та економічних прав дітей, в тому числі дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, а також дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Наведені положення законодавства, у тому числі норми Закону України "Про охорону дитинства" та Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей", зобов`язують органи місцевого самоврядування створювати служби у справах дітей для виконання відповідних повноважень з урахуванням вимог законодавства до їх штатної чисельності.

Разом із тим, відповідач, порушуючи наведені норм законодавства, не привів штатну чисельність служби у справах дітей Теплицької селищної ради у відповідність до вимог статті 4 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей".

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані відповідачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно з частиною 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки докази про такі судові витрати суду не надано, то підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов керівника Гайсинської окружної прокуратури (вул. Волонтерів, 15а, м. Гайсин. Вінницька область, ) до Теплицької селищної ради (вул. Незалежності, 25, смт. Теплик, Гайсинський район, Вінницька область, ), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача служби у справах дітей Теплицької селищної ради (вул. Незалежності, 25, смт. Теплик, Гайсинський район, Вінницька область, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Теплицької селищної ради щодо не приведення штатної чисельності працівників служби у справах дітей Теплицької селищної ради у відповідність до вимог частини 6 статті 4 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей".

Зобов`язати Теплицьку селищну раду вчинити дії, спрямовані на приведення штатної чисельності працівників служби у справах дітей Теплицької селищної ради у відповідність до вимог частини 6 статті 4 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей" в кількості 3 осіб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович