Справа № 260/365/20
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/365/20 пров. № А/857/2087/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича С.М., Улицький В.З.,

при секретарі судового засідання: Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУС РІТЕЙЛ ЗК» та Головного управління ДПС у Закарпатській області на додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року у справі №260/365/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУС РІТЕЙЛ ЗК» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення (головуючий суддя першої інстанції Маєцька Н.Д., час ухвалення 11:50 год, місце ухвалення м. Ужгород, дата складання повного тексту 20.12.2021),-

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «ОПТІМУС РІТЕЙЛ ЗК» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 20 листопада 2019 року № 000184505.

07 грудня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення суду, в якій просить ухвалити додаткове рішення суду, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 105000,00 грн.

Додатковим рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в задоволено частково. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Рітейл ЗК» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000, 00 грн. (десять тисяч гривень). В задоволенні заяви в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що не погоджується із прийнятим рішенням, оскільки таке постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема апелянт звертає увагу суду, що обґрунтування, наведені у позовній заяві, ідентичні «до коми» обґрунтуванням, викладеним у скарзі ТОВ «ОПТІМУС РІТЕЙЛ ЗК» на податкове повідомлення- рішення, яка підписана 27.11.2019 року. Отже, на думку апелянта, вказаний адвокатом витрачений час фактично для зазначення найменування відповідача, його реквізитів та формування прохальної частини позову є явно завищеним. Просить апеляційну скаргу задовольнити, додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу повністю.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУС РІТЕЙЛ ЗК» не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що не погоджується із прийнятим рішенням, оскільки таке постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема апелянт звернути увагу суду апеляційної інстанції на позицію Великої Палати Верховного Суду, що викладена в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Апелянт зазначає, що сума витрат на правову допомогу, заявлених Позивачем до стягнення, не є чистою винагородою адвокатського бюро та/або його адвокатів, оскільки після отримання вказаної суми Адвокатським Бюро «Стеценко та партнери» необхідно сплатити податки, збори та обов`язкові платежі: 1) Єдиний податок 5% від отриманих грошових коштів; 2) податок на доходи фізичних осіб (ПДФО) - 18% від фонду оплати праці, утримується із виплачуваної заробітної плати, яка в АБ «Стеценко та партнери» є повністю офіційною; 3) військовий збір - 1,5 % від фонду оплати праці, утримується із виплачуваної заробітної плати, яка в АБ «Стеценко та партнери» є повністю офіційною; 4) єдиний соціальний внесок - 22 % від фонду оплати праці, яка в Адвокатським Бюро «Стеценко та партнери» є повністю офіційною. Сама ж вартість наданих Адвокатським Бюро «Стеценко та партнери» юридичних послуг значно менше ніж вартість аналогічних послуг провідних юридичних компаній України. Зокрема, відповідно до дослідження « 50 провідних юридичних фірм України 2019 року» середня погодинна ставка партнера юридичної компанії складає еквівалент 250-850 доларів США, старшого юриста - 100 - 450 доларів СІЛА. З урахуванням вищевикладеного, витрати Позивача на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та співмірними, кореспондують з кваліфікацією адвокатів, залучених для захисту інтересів Позивача та середньою вартістю послуг в інших провідних юридичних компаніях України. Просить апеляційну скаргу задовольнити, додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в повному обсязі.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУС РІТЕЙЛ ЗК» поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в повному обсязі, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області залишити без задоволення.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Згідно із ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково заяву позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що витрати на правничу допомогу не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, та їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом першим частини третьої вказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. При цьому, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, частина шоста статті 134 КАС України визначає, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, відповідно до частини сьомої цієї статті, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи слідує, що 06 лютого 2020 року між ТОВ «Оптімус Рітейл ЗК» та адвокатським бюро «Стеценко та партнери» укладено договір про надання правової допомоги, п. 3.1 розділу 3 вказаного договору вартість послуг, що надається адвокатським бюро встановлюється в додаткових угодах до даного Договору; п. 3.2 розділу 3 Договору за результатами надання послуг, адвокатським бюро, не пізніше 10 числа місяця , наступного за звітним, складається акт приймання-передачі наданих послуг, який надсилається клієнту на підписання; п. 3.3 розділу 3 Договору на підставі виставленого адвокатським бюро рахунку клієнт має сплатити вартість послуг по кожному акту впродовж п`ятнадцяти робочих днів з дня підписання відповідного акту приймання-передачі наданих послуг, але не раніше з дня отримання рахунку на оплату.

Відповідно до додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги від 06 лютого 2020 року вартість послуг, що надається адвокатським бюро за представництво інтересів клієнта в адміністративному суді першої інстанції встановлюється в наступному розмірі 80000,00 грн., що є гонораром адвокатського бюро за надання юридичної допомоги.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди у разі коли за результатами розгляду справи в суді першої інстанції буде винесене рішення, яким буде скасоване податкове повідомлення-рішення №000184505 від 20.11.2019 року, клієнт додатково сплачує адвокатському бюро гонорар успіху в розмірі 25000,00 грн.

На підтвердження наданих юридичних послуг представником позивача надано акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 06.02.2020 року та додатковою угодою №2 від 06.02.2020 року. Відповідно до вказаного акту вартість послуг наданих клієнту становить: 80000,00 грн. юридичні послуги відповідно до Договору та 25000,00 грн. гонорар успіху.

Адвокатським бюро «Стеценко та партнери» позивачу виставлений рахунок-фактура від 30 листопада 2021 року № 211130 на загальну суму 105000,00 грн.

Апеляційний суд також враховує, що відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст.19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті виконаних послуг, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 2000,00 грн. є неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг, оскільки такі адвокатські послуги як: аналіз документів, необхідних для пред`явлення позову та розробка правової позиції; підготовка позовної заяви та доданих до неї документів; підготовка та направлення клопотання про зупинення провадження у справі; підготовка та направлення клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з власними технічними засобами; аналіз практики Верховного Суду з аналогічних спорів, підготовка додаткових пояснень по справі з урахуванням практики Верховного Суду та рішення Закарпатського ОАС по справі № 260/364/20; участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду.

Крім цього, дана справа є справою незначної складності, Єдиний державний реєстр судових рішень містить оприлюднені численні судові рішення судів різних інстанцій з аналогічного предмету спору та аналогічні мотивам тим, що наведені у позові позивача, що спрощувало роботу адвоката при підготовці даного позову, а тому, на думку суду, підготовка позову, клопотань, заяв у цій справі, не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи.

При визначенні суми відшкодування вказаного виду судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналізуючи вищевикладене, виходячи з принципів обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, значення справи для сторін, колегія суддів приходить до переконання про те, що висновок суду першої інстанції про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 10000 грн. є вірним.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційні скарги задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУС РІТЕЙЛ ЗК» та Головного управління ДПС у Закарпатській області залишити без задоволення, а а додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року у справі №260/365/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 06.05.2022