Справа № 120/819/22-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2022-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 травня 2022 р. Справа № 120/819/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід О.С., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: Заступника керівника Вінницької окружної прокуратури (пров. Цегельний, 8, м.Вінниця, 21020)

до: Літинської селищної ради (вул. Соборна, 32, смт.Літин, Літинський р-н., Вінницька обл., 22300

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Комунальне підприємство «Комунсервіс» Літинської селищної ради (вул.Кармелюка, 32, смт.Літин, Літинський р-н., Вінницька обл., 22300)

Державної установи «Центр пробації» (вул. Ю.Іллєнка, 81, м.Київ, 04050)

про: визнання бездіяльності протиправною зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся Заступник керівника Вінницької окружної прокуратури (далі - позивач) до Літинської селищної ради (далі - відповідач) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Комунальне підприємство «Комунсервіс» Літинської селищної ради (далі третя особа 1) та Державної установи «Центр пробації» (далі третя особа 2) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невчинення дій до влаштування порушників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 для виконання суспільно корисних робіт за направленням Вінницького районного сектор № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Вінницькій області та не передбачення в бюджеті видатків для сплати порушникам за виконання суспільно корисних робіт для подальшого погашення заборгованості зі сплати аліментів та зобов`язання відповідача вжити заходи до влаштування порушників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 для виконання суспільно корисних робіт за направленням Вінницького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області та передбачення в бюджеті видатків для фінансування суспільно корисних робіт для подальшого погашення заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що невиконання відповідачем чинних вимог законодавства може призвести до порушення інтересів держави в частині гарантування забезпечення захисту прав неповнолітніх на належне утримання на життя. Позивач зазначає, що відповідачем не вирішено питання про внесення змін до бюджету в частині фінансування оплати праці за виконання суспільно корисних робіт та не вжито заходів до влаштування порушників, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 для виконання суспільно корисних робіт відповідно до постанов суду. Така бездіяльність відповідача призводить до невиконання порушниками накладених судами адміністративних стягнень у вигляді суспільно корисних робіт. З цих підстав прокурор, здійснюючи представництво інтересів держави у суді, посилаючись на відсутність у суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави у цій сфері, повноважень на звернення до суду, звернувся з таким позовом.

Ухвалою від 25.01.2022 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

17.02.2022 року за вх. № 13903/22 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній з позовним вимогами не погоджується та вважає, що у їх задоволенні слід відмовити. В обґрунтування своєї позиції відповідач вказує, що відповідно до чинного законодавства передбачено, що якщо на території, підпорядкованій органу місцевого самоврядування, немає жодного підприємства, на якому порушники могли б виконувати суспільно корисні роботи, то ним може стати саме рада як бюджетна установа, у зв`язку із чим остання має передбачити в місцевому бюджеті кошти на оплату праці особам, на яких має передбачити в місцевому бюджеті кошти на оплату праці особам, на яких судом накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт. Відповідач бюджетом не передбачав таких видатків, оскільки оплата порушникам здійснюється за виконані роботи саме підприємством КП «Комунсервіс», а не будь-яким іншим, тобто Літинською селищною радою. Особи порушники, які повинні виконувати ці роботи, були направлені Літинським районним сектором філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області саме до КП «Комунсервіс» для відбування робіт. Щодо листів від Вінницької окружної прокуратури про вжиття заходів щодо забезпечення виконання постанов Літинського районного суду Вінницької області від 07.04.2020 року, 31.03.2021 року, 20.04.2021 року, 06.05.2021 року, 17.05.2021 року, 25.05.2021 року про застосування до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт та рішення виконавчого комітету Літинської селищної ради від 16.12.2020 року № 213, то КП «Комунсервіс» тимчасово відмовив у їх прийнятті, оскільки на той час не було потреби у виконанні визначених видів робіт, а також були певні труднощі з оплатою власних працівників самого КП «Комунсервіс». З огляду на зазначене позовні вимоги є безпідставними.

22.02.2022 року за вх. № 15548/22 третьою особою 2 подано до суду пояснення на позовну заяву, в якому зазначив, що вона створена для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України з питань пробації і безпосереднього спрямування та координації діяльності уповноважених органів з питань пробації, що належать до сфери управління Міністерства юстиції України. Філія ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області є уповноваженим органом з питань пробації, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері виконання певних видів кримінальних покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, та пробації. До того ж філія є відокремленим підрозділом без права юридичної особи, у складі якої функціонують структурні підрозділи (відділи, сектори-уповноважені органи з питань пробації). Ураховуючи вищевикладене, ДУ «Центр пробації», філії не наділені правом звернення до суду для захисту порушених інтересів держави.

Третя особа 1, у встановлений судом строк, пояснення на позовну заяву не надала, відповідно суд у відповідності до положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вирішує справу за наявними матеріалами.

Копія ухвали від 25.01.2022 року отримана третьою особою 1 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу 31.01.2022 року, про що свідчить відповідна відмітка.

За наведених вище обставин, суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення третьої особи 1 про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Виконавчий комітет Літинської селищної ради прийняв рішення від 16.12.2021 року № 213 "Про затвердження переліку об`єктів та видів робіт на території Літинської селищної територіальної громади для відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на 2021 рік", яким відповідно до ст. 38 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 31-1, 325-1 КУпАП затверджено перелік об`єктів для порушників, на яких судом накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт (оплачуваних) на території громади для відбування порушниками стягнення - комунальне підприємство «Комунсервіс». Цим рішення також затверджено перелік видів суспільно-корисних робіт згідно з додатком.

Прокурор, встановивши, що відповідачем не забезпечено фінансування видатків на оплату суспільно корисних робіт, звернувся до суду з цим позовом, використовуючи повноваження, надані ст. 23, 24 Закону України "Про прокуратуру».

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України від 07.12.2017 року № 2234-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів" запроваджено адміністративну відповідальність за несплату аліментів (ст. 183-1 КУпАП) та новий вид адміністративного стягнення - суспільно корисні роботи, який застосовується за вчинення цього адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 31-1 КУпАП суспільно корисні роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, оплачуваних робіт, вид яких та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначає відповідний орган місцевого самоврядування.

Суспільно корисні роботи призначаються районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею) на строк від ста двадцяти до трьохсот шістдесяти годин і виконуються не більше восьми годин, а неповнолітніми - не більше двох годин на день.

Згідно зі ст. 325-1 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання постановою законної сили.

Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої визначається відповідним органом місцевого самоврядування.

За виконання суспільно корисних робіт порушнику нараховується плата за виконану ним роботу. Оплата праці здійснюється погодинно за фактично відпрацьований час у розмірі, не меншому, ніж встановлений законом мінімальний розмір оплати праці.

Ст. 325-3 КУпАП передбачені обов`язки власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу за місцем виконання порушником суспільно корисних робіт та установлено, що на власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу за місцем виконання порушником суспільно корисних робіт покладається погодження з органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, переліку об`єктів, на яких порушники виконують суспільно корисні роботи, та видів таких робіт та нарахування плати порушнику за виконання суспільно корисних робіт та перерахування її на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби для подальшого погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Наказом Міністерства юстиції України від 19.03.2013 року № 474/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.03.2013 року за № 457/22989, затверджено Порядок виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт (надалі - Порядок № 474/5).

Відповідно до п. 11.1, 11.2, 11.5 Порядку № 474/5 виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації.

Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначається відповідним органом місцевого самоврядування.

Щороку на початку року уповноважений орган з питань пробації надсилає запит до органів місцевого самоврядування щодо визначення видів суспільно корисних робіт та переліку об`єктів, на яких порушники виконуватимуть такі роботи.

П. 12.1 Порядку № 474/5 передбачено, що при виконанні постанов суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт на уповноважений орган з питань пробації покладаються, зокрема, погодження з власниками підприємств переліку об`єктів, на яких порушники відбувають суспільно корисні роботи, та видів таких робіт; контроль за відбуванням стягнення порушниками та виконанням обов`язків власником підприємства за місцем відбування порушниками суспільно корисних робіт.

Згідно з п. 13.1, 13.2, 13.15 Порядку № 474/5 підставою для виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт є постанова суду, яка набрала законної сили.

Відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється на об`єкті у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до місця проживання порушника.

Відповідно до визначеного органами місцевого самоврядування переліку об`єктів, на яких порушники відбувають суспільно корисні роботи, уповноважений орган з питань пробації у десятиденний строк з дня отримання постанови суду видає порушнику направлення на один з цих об`єктів.

Системний аналіз наведених норм доводить, що визначення видів суспільно корисних робіт для порушників, на яких судом накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, та переліку об`єктів у межах адміністративно-територіальної одиниці, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, покладено на органи місцевого самоврядування. Такі роботи мають бути оплачуваними, а нарахована порушнику плата за їх виконання спрямовується для подальшого погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 10 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Ст. 4 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що місцеве самоврядування в Україні здійснюється, зокрема, на принципі поєднання місцевих і державних інтересів.

Пп. 2 п. "а" ч. 1 ст. 38 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження: сприяння діяльності органів суду, прокуратури, юстиції, служби безпеки, Національної поліції, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, адвокатури і Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування; розгляд прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету.

Ст. 63 Бюджетного кодексу України передбачено, що місцевий бюджет відповідно до цього Кодексу містить надходження і витрати на виконання повноважень органів влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Ці надходження і витрати становлять єдиний баланс відповідного бюджету.

Згідно зі ст. 70 Бюджетного кодексу України видатки та кредитування місцевих бюджетів включають бюджетні призначення, встановлені рішенням про місцевий бюджет, на конкретні цілі, пов`язані з реалізацією програм та заходів згідно із статтями 89 - 91 цього Кодексу.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 91 Бюджетного кодексу України до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на інші програми, пов`язані з виконанням власних повноважень, затверджені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, відповідною місцевою радою згідно із законом.

Судом встановлено, що виконавчий комітет Літинської селищної ради прийняв рішення від 16.12.2021 року № 213 "Про затвердження переліку об`єктів та видів робіт на території Літинської селищної територіальної громади для відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на 2021 рік", яким відповідно до ст. 38 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 31-1, 325-1 КУпАП затверджено перелік об`єктів для порушників, на яких судом накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт (оплачуваних) на території громади для відбування порушниками стягнення - комунальне підприємство «Комунсервіс».

Однак КП «Комунсервіс» відмовлено у прийнятті ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до відбуття адміністративного стягнення у виді корисних робіт, з мотивів того, що відповідачем кошти для підприємства не виділяються.

Прокурор, встановивши, що відповідачем не забезпечено фінансування видатків на оплату суспільно корисних робіт, звернувся до відповідача з листом від 17.09.2021 року за вих. № 50/6882вих-21 з вимогою усунути порушення в частині відмови у прийнятті осіб до відбуття адміністративного стягнення у виді корисних робіт з причин не виділення коштів для цього

Відповідач, за результатами розгляду листа прокурора, листом за вих. № 1493 від 12.10.2021 року повідомив, що селищною радою вишукуються можливості виділення коштів на забезпечення виконання постанов суду для нарахування плати порушникам за виконання суспільно корисних робіт.

Суд вважає, що невжиття відповідачем заходів щодо передбачення у місцевому бюджеті видатків для фінансування оплачуваних суспільно корисних робіт є протиправною бездіяльністю, яка може призвести до порушення інтересів держави в частині гарантування забезпечення захисту прав дітей на належне утримання.

Зазначене унеможливлює виконання постанов суду щодо накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, що є грубим порушення вимог ст. 129-1 Конституції України.

Так, згідно ч. 3 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року зі справи № 806/1000/17).

В даному випадку, підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень інтересів держави через невиконання судових рішень, які набули чинності, що в свою чергу, порушує принципи обов`язковості виконання рішень суду та невідворотності покарання за вчинене правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судових рішень згідно з ч. 4 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Крім того, слід зазначити, що вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 року категорично ствердив, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес" (п. 54 рішення).

На переконання суду, невиконання відповідачем чинних вимог законодавства становить "суспільний інтерес", оскільки може призвести до порушення інтересів держави в частині забезпечення захисту прав неповнолітніх на належне утримання та життя, а також унеможливлює виконання постанов суду щодо накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, що є грубим порушення вимог ст. 129-1 Конституції України.

Згідно ст. 2 Конвенції ООН "Про права дитини" (ратифікованої Постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.91) всі діти, незалежно від їхньої раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, соціального походження - рівні у своїх правах. Держава не може порушувати жодне з прав. Держава має активно пропагувати права дитини.

Ст. 27 Конвенції встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Обов`язки держави полягають у тому, щоб створити відповідні умови для реалізації цієї відповідальності.

Отже, державою створюються умови для реалізації відповідальності батьків за забезпечення належного життєвого рівня дитини, зокрема, шляхом внесенням змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині введення інституту адміністративного покарання у виді суспільних робіт за ухилення батьків від сплати аліментів на утримання дітей.

Таким чином, введення інституту адміністративного покарання у виді суспільно корисних робіт має на мені погашення батьками заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини.

Відмова органу місцевого самоврядування в прийнятті на суспільно корисні роботи має наслідком ухилення одного з батьків від обов`язку щодо належного матеріального забезпечення дитини та суттєво погіршує її становище, що може ставити під сумнів належне виконання державою вимог ст. 27 Конвенції.

За таких обставин, відповідач як орган місцевого самоврядування, допустив у спірних правовідносинах протиправну бездіяльність, оскільки всупереч вимогам ст. 31-1, 325-1 КУпАП, Порядку № 474/5, за запитами уповноваженого органу з питань пробації не вжив заходи до влаштуванням вказаних порушників для виконання суспільно корисних робіт за направленням Вінницького районного сектор № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Вінницькій області та не передбачення в бюджеті видатків для сплати порушникам за виконання суспільно корисних робіт для подальшого погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, обставинами справи підтверджено протиправну бездіяльність відповідача щодо невчинення дій до влаштування порушників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 для виконання суспільно корисних робіт за направленням Вінницького районного сектор № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Вінницькій області та не передбачення в бюджеті видатків для сплати порушникам за виконання суспільно корисних робіт для подальшого погашення заборгованості зі сплати аліментів, відповідно позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Одночасно, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

При цьому, адміністративний суд з урахуванням фактичних обставин зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, ч. 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналіз зазначених норм у їх взаємозв`язку зі ст. 2,5 КАС України свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст постанови, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

За таких обставин, оскільки відповідач тривалий час не вживає заходів щодо вчинення дій до влаштування порушників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 для виконання суспільно корисних робіт за направленням Вінницького районного сектор № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Вінницькій області та передбачення в бюджеті видатків для сплати порушникам за виконання суспільно корисних робіт для подальшого погашення заборгованості зі сплати аліментів, на переконання суду, необхідно відповідача зобов`язати вжити заходи до влаштування порушників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 для виконання суспільно корисних робіт за направленням Вінницького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області та передбачення в бюджеті видатків для фінансування суспільно корисних робіт для подальшого погашення заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відповідно позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з тим, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки, позивачем надано лише платіжне доручення № 14 від 14.01.2022 року про сплату судового збору та не зазначено про інші витрати, зокрема, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, то судові витрати у формі судового збору, сплачені позивачем, не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Бюджетним кодексом України, ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" та ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Заступника керівника Вінницької окружної прокуратури до Літинської селищної ради за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Комунальне підприємство «Комунсервіс» Літинської селищної ради, Державної установи «Центр пробації» про визнання бездіяльності протиправною зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Літинської селищної ради щодо невчинення дій до влаштування порушників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 для виконання суспільно корисних робіт за направленням Вінницького районного сектор № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Вінницькій області та не передбачення в бюджеті видатків для сплати порушникам за виконання суспільно корисних робіт для подальшого погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Зобов`язати Літинську селищну раду вжити заходи до влаштування порушників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 для виконання суспільно корисних робіт за направленням Вінницького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області та передбачення в бюджеті видатків для фінансування суспільно корисних робіт для подальшого погашення заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Заступник керівника Вінницької окружної прокуратури (пров. Цегельний, 8, м.Вінниця, 21020)

Відповідач - Літинська селищна рада (вул. Соборна, 32, смт.Літин, Літинський р-н., Вінницька обл., 22300)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, 1 - Комунальне підприємство «Комунсервіс» Літинської селищної ради (вул.Кармелюка, 32, смт.Літин, Літинський р-н., Вінницька обл., 22300)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, 2 - Державна установа «Центр пробації» (вул. Ю.Іллєнка, 81, м.Київ, 04050)

Повний текст рішення складено та підписано суддею 06.05.2022 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна