Справа № 380/16255/21
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Глушка І.В.,
суддів: Бруновської Н.В., Запотічного І.І.,
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2022 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року - без змін.

Під час апеляційного перегляду судового рішення судом апеляційної інстанції були виявлені грубі порушення закону з боку посадових осіб Головного управління ДПС у Львівській області, які на думку апеляційного суду є підставою для постановлення окремої ухвали.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за даними інтегрованих карток платника ІС Податковий блок за ОСОБА_1 обліковується заборгованість в сумі 204144,81 грн, з яких: податок з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування - 54867,81 грн та податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 149277 грн.

Зі змісту листа Головного управління ДПС у Львівській області №19356/6/13-01-13-03 від 05.07.2021 на адвокатський запит представника позивача слідує, що заборгованість ОСОБА_1 з податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування в сумі 54867,81 грн виникла на підставі податкового повідомлення-рішення № від 23.12.2010; заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 149277,00 грн виникла на підставі податкового повідомлення-рішення № від 23.12.2010.

Несплата позивачем вказаної суми податкового боргу слугувала підставою для прийняття контролюючим органом рішення про опис майна у податкову заставу №38226/10/13-01-52-17-10 від 07.11.2018.

Статтею 67 Конституції України визначено обов`язок щодо сплати податків і зборів в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту1.1 статті 1 Податкового кодексу України(далі - ПК України) цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За визначенням, вказаним у підпункті 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Так, пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 31.1 ст.31 ПК України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Разом з тим, пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Однак судом не встановлено обставин вчинення контролюючим органом у період з 2010 року жодних заходів, спрямованих на стягнення цієї заборгованості, зокрема шляхом формування позивачу податкової вимоги про її сплату, що мало наслідком визнання у судовому порядку облікованого за позивачем боргу безнадійним та призвело до фактичного ненадходження до бюджету України коштів за податковими зобов`язаннями позивача.

Дані обставини враховані судом апеляційної інстанції при перевірці правомірності бездіяльності суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 КАС України, та стосовно наявності передбачених законодавством підстав для задоволення заявлених позивачем позовних вимог про зобов`язання відповідача до вчинення певних дій.

Відповідно до ст.324 КАС України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Слід зазначити, що окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Окрема ухвала дає можливість суду відреагувати на деякі порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли.

Тобто, окрема ухвала є реакцією на ті порушення, що не усуваються постановою, а також на причини й умови вчинення порушень, щоб запобігти їх повторенню.

Згідно з ч.1 ст. 249 КАС України Суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

В контексті наведеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне повідомити Державну податкову службу України про зазначене в ухвалі порушення посадовими особами Головного управління ДПС у Львівській області норм чинного законодавства при виконанні своїх повноважень для вжиття відповідних заходів реагування та з метою недопущення порушення закону в майбутньому.

Керуючись статтями 249, 324, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Про наведене у мотивувальній частині ухвали повідомити Державну податкову службу України для вжиття заходів належного реагування та з метою недопущення таких порушень закону в майбутньому.

Про наслідки розгляду та вирішення окремої ухвали повідомити Восьмий апеляційний адміністративний суд у місячний строк після її надходження.

Окрема ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена особами, інтересів яких вона стосується, протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді Н. В. Бруновська
І. І. Запотічний