Справа № 280/13065/21
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

10 травня 2022 року Справа № 280/13065/21 м. Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158 Б, код )

про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму пенсії у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 33 288 грн. 47 коп. (тридцять три тисячі двісті вісімдесят вісім гривень 47 коп.). Виплату належної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 суму 33 288 грн. 47 коп. перерахувати на її поточний рахунок, який відкрито у ТВБВ № 10007/0223 ОПЧ - ЗОУ АТ Ощадбанк філія Запорізьке обласне управління АТ Ощадбанк, поточний рахунок № НОМЕР_2 , рахунок установи уповноваженого банку в ТВБВ № 10007/0223 ОПЧ - ЗОУ АТ Ощадбанк, код банку 313957, .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що після смерті її бабусі відкрилася спадщина, що складається з недоотриманої пенсії у сумі 105 428 грн. 95 коп. На цю суму, як спадкоємець, позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 березня 2020 року, видане державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори. На підставі вказаного свідоцтва відповідач перерахував позивачці 07.10.2021 лише 72 140 грн. 48 коп., решту суми 33 288 грн. 47 коп. не виплатив. Вказує, що ОСОБА_1 особисто звернулася до відповідача, щодо виплати решти суми 33 288 грн. 47 коп. На її звернення відповідач відмовив з посиланням на те, що сума недоотриманої пенсії виплачується не більш ніж за три роки з дня звернення до управління особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Вважає відмову протиправною та просить суд зобов`язати відповідача виплатити вказану суму.

Відповідач позовну заяву не визнав. У письмовому відзиві від 20.01.2022 вх. № 4524 посилається на те, що оскільки позивач звернувся до Управління тільки у березні 2021 року із заявою та Свідоцтвом про спадщину від 09.03.2021 про виплату недоодержаної пенсії померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , то сума недоотриманої пенсії складає 72140,48 грн. На підставі викладеного, просить у задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

Ухвалою суду від 30.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/13065/21 без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч. 4 ст. 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши питання про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (наприклад, рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України") суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За визначенням пунктів 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Слід зазначити, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Водночас визначальними ознаками приватноправових відносин є, зокрема, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Судом встановлено, що предметом даного спору є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму пенсії у порядку спадкування за законом після смерті її бабусі ОСОБА_2 у розмірі 33 288 грн. 47 коп. При цьому, як свідчать матеріали справи, вказані суми були нараховані пенсіонерці за її життя та залишились недоотриманими.

Згідно частин першої та третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналізуючи наведені правові норми вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин.

Тож, слід зауважити, що спірна сума пенсії по суті є заборгованістю не особі пенсіонеру, а його спадкоємцю, у зв`язку з чим, трансформувалась із обов`язкової виплати (пенсії) у суму, що входить до складу спадкового майна.

З огляду на викладене, спір за вирішенням якого звернувся позивач до адміністративного суду, за своєю суттю є приватноправовим та стосується права власності на спадкове майно, а тому не може бути розглянутий у порядку адміністративного судочинства.

Частинами 1 та 2 статті 386 ЦК України встановлені засади захисту права власності та передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Частиною першою ст. 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних та сімейних правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у приватноправових правовідносинах, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

З огляду на суб`єктний склад спору, предмет позову та характер спірних правовідносин суд дійшов висновку, що спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

За приписами ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що провадження в даній справі підлягає закриттю з роз`ясненням позивачу його права на звернення до місцевого загального суду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі за позовною заявою №280/13065/21 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158 Б, код ) про зобов`язання вчинити дії, - закрити.

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду місцевим загальним судом у порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її постановлення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Я. Максименко