Справа № 576/2287/21
Суддя: Северинова А. С.
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 576/2287/21
Провадження № 2-а/591/48/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі судді Северинової А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу № 576/2287/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просить скасувати постанову СхРУ № 069517 від 25 вересня 2021 року, винесену відносно неї, а провадження по справі закрити (а.с. 17-19).

Позовна заява мотивована тим, що 25 вересня 2021 року відносно неї було винесено постанову про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, за змістом якої вона 21 вересня 2021 року в пункті пропуску «Успенка» Амвросіївського району Донецької області, який непідконтрольний органам влади України на автомобілі (як пасажир) здійснила незаконний перетин державного кордону України, чим своїми діями порушила вимоги «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затверджених Постановою КМУ № 815 від 17 липня 2019 року, тобто вчинила адмінправопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. Зазначає, що з адміністративним правопорушенням вона не згодна. Відповідач при складенні оскаржуваної постанови та перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення права їй не роз`яснював, часу для підготовки та для звернення за правовою допомогою їй не надав, зміст постанови не проголошувався. Свідки про адміністративне правопорушення відсутні та взагалі ніхто не може підтвердити факт незаконного перетину.

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 29 жовтня 2021 року справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення направлено за підсудністю до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 грудня 2021 року адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення направлено за підсудністю до Зарічного районного суду м. Суми.
29 грудня 2021 року справа надійшла до Зарічного районного суду м. Суми.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 січня 2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що позивач проживає на території м. Шахтарськ Донецької області (а.с. 6-7), тобто, у населеному пункті, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Постановою від 25 вересня 2021 серії СхРУ № 069517, складеною начальником 4 групи іпк віпс (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 5 прикордонного загону лейтенантом ОСОБА_2 , визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн (а.с. 5).
Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 21 вересня 2021 року в пункті пропуску «Успенка» Амвросіївського району Донецької області, який непідконтрольний органам влади України на автомобілі (як пасажир) здійснила незаконний перетин державного кордону України, чим своїми діями порушила вимоги «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затверджених Постановою КМУ № 815 від 17 липня 2019 року, тобто вчинила адмінправопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців назва юридичної особи 5 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України () у зазначеному реєстрі Військова частина НОМЕР_1 (а.с. 34).
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 204-2 КУпАП порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З пункту 3 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року за № 815, вбачається, що в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку.
Згідно ст. 222-1 КУпАП органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через її територію, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (стаття 202, частина друга статті 203, стаття 203-1 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі), статті 204-2, 204-4).
Зі змісту ст. 258 КУпАП вбачається, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, ст. 204-2 КУпАП (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду), якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підставою для прийняття оскаржуваної постанови став встановлений органами ДПС факт порушення позивачем порядку перетину державного кордону України з тимчасово окупованої території України.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, які доводиться шляхом надання доказів.
Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які достовірні і достатні докази наявності в діях позивача того складу адміністративного правопорушення, який вказано в оскаржуваній постанові. Будь-які документи щодо факту правопорушення, крім оскаржуваної постанови суду не надані. Зокрема, відповідачем не надано жодних доказів того, що позивач перетнула державний кордон України саме в той спосіб та в тому місці (в пункті пропуску «Успенка»), які вказані у оскаржуваній постанові. Посилання в постанові на те, що позивач визнала вчинення правопорушення, суд не бере до уваги, оскільки одного визнання вини позивачем було б недостатньо для встановлення в її діях ознак адміністративного правопорушення, адже оскарживши постанову у справі про адміністративне правопорушення позивач фактично відмовилася від визнання своєї вини.
Сам факт визнання позивачем вини у скоєнні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів, і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 8 липня 2020 року по справі № 177/525/17.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності. Тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності. Склад правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, передбачає, з-поміж іншого, те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, або з необережності, передбачаючи можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.
Відповідачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів факту порушення позивачем Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №815 від 17.07.2019 року, та наявності вини позивача у вчиненні правопорушення.
Матеріали справи взагалі не містять будь-яких документів, які б свідчили про встановлення обставин вчинення правопорушення, пояснень, які надавала позивачка при розгляді справи тощо.
При цьому, як вбачається з оскаржуваної постанови, підпис ОСОБА_1 свідчить лише про доведення до її відому змісту постанови. Даний підпис не свідчить про визнання порушення та відсутність зауважень з боку ОСОБА_1 .
Суд вважає, що відповідач не виконав вимог ч. 2 ст. 77 КАС України та не довів правомірності прийнятого ним рішення відносно позивача, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Крім того, відповідачем не надано доказів, що спростовують доводи позивачки про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення нею виявлено бажання скористатися правовою допомогою, та відповідачем не було вжито дій щодо надання можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.
За таких обставин суд дійшов висновку, що такими діями відповідач порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2020 року по справі №524/9827/16-а.
При цьому, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП, ст. 77 КАС саме на відповідача покладається обов`язок надати до суду належні та допустимі докази на підтвердження правомірності дій як з ухвалення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, так і доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст. 204-2 ч. 1 КУпАП, тобто на підтвердження правомірності винесеної відносно позивача оскаржуваної постанови.
На підставі викладеного, за відсутності доказів порушення позивачем Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №815 від 17.07.2019 року, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню у судовому порядку.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.
Згідно з п. 3 ч. 3 вищенаведеної статті Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність закриття справи про адміністративне правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, судовий збір в розмірі 454 грн (2270 грн * 0,2), сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, підлягає стягненню з Військової частини НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 .
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 77, 139, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову СхРУ № 069517 від 25 вересня 2021 року 5 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 1700 грн.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП закрити.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 454 грн.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 10 травня 2022 року.

Суддя А.С. Северинова