Справа № 420/15337/21
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2022-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/15337/21
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2021 року ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ГУ ДПС в Одеській області та просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.08.2021 року №6.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки обов`язковими реквізитами фіскального чеку є ціна товару (послуги), кількість товару (послуги), нормами законодавства не передбачено обов`язкове зазначення в касовому чеку об`єму пляшки алкогольного напою, а тому позивач не допускав порушення щодо неналежного попереднього програмування товару в касовому апараті. Крім того, позивач зазначає, що взагалі такого факту як відсутність програмування касового апарату щодо об`єму алкогольного напою не було, оскільки в касових чеках щодо алкогольних напоїв містяться дані щодо об`єму пляшки. З іншими порушеннями позивачка згодна.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 16.08.2021 року №6 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 5100 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням ГУ ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що перевіркою встановлені порушення позивачем вимог п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині використання режиму попереднього програмування із зазначенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД, найменування товару, ціни та обліку кількості, за що передбачена відповідальність ст. 17 цього Закону.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка є фізичною особою-підприємцем з 2001 року, здійснює діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, обслуговування напоями, перебуває на 2 групі спрощеної системи оподаткування без реєстрації платником ПДВ, має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) та має належним чином зареєстрований реєстратор розрахункових операцій (а/с 10-17).

ГУ ДПС в Одеській області в період з 26.07.2021 року по 30.07.2021 року проведена фактична перевірка кафе, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкт господарської діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , з питань дотримання норм законодавства в частині, зокрема, здійснення реалізації алкогольних напоїв, за результатами якої складений акт перевірки від 30.07.2021 року (а/с 19-22).

Під час зазначеної перевірки відповідачем встановлені порушення, зокрема, не проведення розрахункових операцій через РРО на суму 642 грн.; реалізація алкогольних напоїв (пива) без використання режиму попереднього програмування найменування, ціни товарів (послуг) та обліку їх кількості, а саме: відсутня інформація щодо об`єму підакцизного товару пива «Балтика»; не забезпечення надання до органів ДПС звітності пов`язаної з використанням РРО та друкування щоденних фіскальних звітних чеків: за 17.02.2021 року роздрукований 18.02.2021 року, за 02.07.2021 року роздрукований 03.07.2021 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 1, 7, 9, 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі висновків акту перевірки від 30.07.2021 року, ГУ ДПС в Одеській області направлене позивачу податкове повідомлення-рішення від 16.08.2021 року №6, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 5674,20 грн. за порушення вимог п. 1, 7, 9, 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (а/с 32).

Частково задовольняючи позов, суд 1-ї інстанції виходив з того, що факт відсутності попереднього програмування об`єму пива взагалі не підтверджується наданими доказами у справі, оскільки з наданих до суду відповідачем даних «Податковий блок» та АРМ АІС «Податки» не можливо встановити наявність такого порушення та під час розгляду справи представником позивача наданий до суду Z-звіт за 14.08.2020 року, з якого вбачається попереднє програмування товару із зазначенням об`єму, зокрема пива «Балтика» 0,5 л.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду відповідає, а викладені у апеляційній скарзі доводи скаржника є неприйнятні з огляду на наступне.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.1-2 ст.308 КАС України, в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії).

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України (в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду і розгляду справи), встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень п. 1, 7, 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; подавати до контролюючих органів звітність, пов`язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв`язку; щоденно створювати у паперовій та/або електронній формі реєстраторами розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) або програмними реєстраторами розрахункових операцій фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» з врахуванням п. 11 «Прикінцеві положення» цього Закону до позивача за ці порушення застосовані штрафні санкції в розмірі 64,20 грн. та 510 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не заперечує допущення ним зазначених порушень та в цій частині позивач жодним чином не обґрунтовує протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а прохання скасувати це рішення в повному обсязі обґрунтовано його винесенням на повну суму, з врахуванням безпідставного притягнення позивача до відповідальності за п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Крім того, у матеріалах справи наявні докази допущення позивачем викладених порушень та з врахуванням відсутності будь-яких заперечень з цього приводу позивача та не наведення доводів на спростування цих порушень.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції, що в частині нарахування позивачу штрафних санкцій на суму 574,20 грн. оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

Проте, в частині застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 5100 грн., оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та в цій частині рішення підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Як вбачається з акту перевірки, податковим органом встановлена реалізація позивачем алкогольних напоїв (пива) без використання режиму попереднього програмування найменування, ціни товарів (послуг) та обліку їх кількості, а саме: відсутня інформація щодо об`єму підакцизного товару пива «Балтика» без зазначення дати допущення такого порушення.

Представник відповідача зазначив у суді 1-ї інстанції та надав доповідну записку відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту, з якої вбачається, що таке порушення допущено позивачем 14.08.2020 року та підтверджується таке порушення інформацією з бази даних «Податковий блок» та АРМ АІС «Податки» (а/с 64-65).

Відповідно до положень п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), ціни товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Згідно з положеннями п. 7 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості до суб`єктів господарювання застосовуються санкції в розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 5100 грн.

Проте, апеляційний суд зауважує, що факт відсутності попереднього програмування об`єму пива не підтверджується наданими доказами у справі, оскільки з наданих до суду відповідачем даних «Податковий блок» та АРМ АІС «Податки» не можливо встановити наявність такого порушення та під час розгляду справи представником позивача наданий до суду Z-звіт за 14.08.2020 року, з якого вбачається попереднє програмування товару із зазначенням об`єму, зокрема пива «Балтика» 0,5 л (а/с 97-100).

Щодо доводів апелянта про неналежну оцінку судом 1-ї інстанції витягу з бази даних контролюючого органу, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.1, 2 ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

При цьому, наданий контролюючим органом скріншот (а/с 67) наявний лише в роздрукованому вигляді, не оформлений як інформація в електронному вигляді, не підписаний електронним цифровим підписом, як то вимагають приписи процесуального законодавства, у зв`язку з чим апеляційний суд не може приймати вказану інформацію як належні та допустимі докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідачем не доведено порушення позивачем вимог п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а тому в цій частині оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню як протиправне.

Викладені обставини дають підстави для висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 16.08.2021 року №6 в частині нарахування позивачу штрафних санкцій в розмірі 5100 грн.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду 1-ї інстанції, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 обґрунтованими про визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в частині нарахування штрафних санкцій в розмірі 5100 грн., а в іншій частині позов задоволенню не підлягає.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) та Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 262, 263, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Головуючий суддя Зуєва Л.Є.
Судді Кравченко К.В. Коваль М.П.