Справа № 420/8561/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/8561/21
Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г.В.,

секретар Вишневська А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року по справі № 420/8561/21 за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «ОДС Рент Груп» про скасування містобудівних умов та обмежень,-

В С Т А Н О В И В:

У травні2021 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулось з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просило:

- скасувати містобудівні умови та обмеження №11/1, які затверджені наказом № 01-06/24 від 17.02.2020 для проектування реконструкції нежитлових приміщень першого та підвального поверхів, розташованих за адресою: м.Одеса, пров. Красний, 4, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів в плані, під торговельний центр з приміщеннями громадського харчування, з розширенням за рахунок добудови додаткового об`єму на земельній ділянці за адресою: м.Одеса, вул. Дерибасівська,25 з відтворенням головного фасаду будівлі колишнього готелю «Спартак».

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 31.05.2021 залишив позов без руху.

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 15.06.2021 відкрив спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 06.09.2021 вирішив розгляд справи проводити загального позовного провадження.

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 11.11.2021 закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 25.11.2021.

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 25.11.2021 позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради про скасування містобудівних умов та обмеження залишив без руху.

Представник позивача звернувся 30.11.2021 до суду першої інстанції з заявою у якій просив поновити строк звернення до суду, мотивуючи це тим, що тільки 15.09.2021 посадовою особою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради із залученням фахівця КУ «Муніципальна служба комунальної власності ОМР», представника Управління самоврядного контролю за використанням і охороною земель Департаменту земельних ресурсів ОМР відповідно до п.2 Порядку взаємодії виконавчих органів, комунальних підприємств, установ, закладів та організації Одеської міської ради з питань, пов`язаних із виявленням самочинного будівництва у м. Одесіта вжиттям заходів реагування, затвердженого рішення Виконавчого комітету ОМР №135 від 29.03.2018 проведено комісійне обстеження об`єкту містобудування з реконструкції нежитлових приміщень першого та підвального поверхів розташованих за адресою:м. Одеса, пров. Красний 4 без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів в плані під торгівельний центр з розширенням за рахунок добудови додаткового об`єму на земельній ділянці за адресою м. Одеси, вул. Дерибасівська 25 в ході якого встановлено, що Департаментом архітектури та містобудування ОМР замовнику будівництва ТОВ «ОДС РЕНТ ГРУП» видані містобудівні умови та обмеження № 11/1, які затверджені наказом №01-06/24 від 17.02.2022. Тобто про видачу оскаржуваних містобудівних умов позивачу стало відомо після здійснення комісійного обстеження, яке відбулось 19.05.2021.

Як пояснив представник позивача, акт обстеження складався не на підставі проведення планової чи позапланової перевірки , та підставою для виходу комісії на місце обмеження не було звернення будь-якої особи. Та раніше комісія не виходили на місце обстеження велику кількість об`єктів .

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 02 грудня 2021 року у задоволенні заяви представника позивача відмовив.

Адміністративний позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради про скасування містобудівних умов та обмеження залишив без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу від 02 грудня 2021 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції невірно встановленні фактичні обставини справи, а саме :

- суд першої інстанції не прийняв до уваги, що Управлінню стало відомо про зареєстровані містобудівні умови та обмеження після проведення комісійного обстеження, яке відбулося 19.05.2021;

- управління не зобов`язано здійснювати моніторинг реєстрації Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради містобудівних умов та обмежень.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалами від 14.02.2022 відкрив провадження за апеляційною скаргою та призначив розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 15.03.2022.

Указом Президента України №64/2022 Про ведення воєнного стану в Україні, у в`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і обороні України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено введення в Україні воєнний стан із 5 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 частково змінено статтю 1Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

На засіданні 15 березня, Верховна Рада України ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Рішенням Ради суддів України №9 від 24 лютого 2022 та рекомендації Ради суддів України від 02 березня 2022 року щодо роботи судів в умовах воєнного стану, зокрема рекомендовано по можливості продовжувати процесуальні строки щонайменше до закінчення воєнного стану, з метою забезпечення реалізації права апелянта на доступ до правосуддя.

У зв`язку із наведеним розгляд справи було відкладено спочатку на 12.04.2022, а потім на 03.05.2022.

03.05.2022 до суду надійшло клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «ОДС Рент Груп» про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення, оскільки вказаними актами не зупинено (призупинено) функціонування органів державної влади, в тому числі судів.

2.03.2022 Радою суддів України були опубліковані рекомендації, які додатково впорядковували роботу судів, зокрема, рекомендовано за можливості розглядати справи у форматі відеоконференції.

При цьому, адвокат Акименко А.В. не був позбавлений права прийняти участь у справі в режимі відеоконференції та надати відзив на апеляційну скаргу.

А відтак, з метою дотримання строку розгляду апеляційної скарги, передбаченого частиною 1 статті 309 КАС України, на підставі пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України, суд вважає за можливе розглянути цю справу.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були належно сповіщені відповідно до статей 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини 2 статті 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно зі статтею 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод, ті інтересів, при зверненні до суду він повинен довести той факт , що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом дот суду протягом шести місяців від дати порушення його права, свобод чи інтересів, отже триваючи пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення та зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Наслідки пропущення строків звернення до суду регламентовані статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частин 1 та 2 якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Водночас протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Тобто, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити день виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Рішенням Конституційного суду України №17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановлювати відповідні процесуальні строки, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 відповідно до яких, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо. ( див. Постанову Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 по справі № 9901/14/21)

Окрім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

У Рішенні по справі «МірагальЕсколано та інші проти Іспанії» від 25.01.2000 Європейський Суд з прав людини зазначив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Колегія суддів наголошує, що реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, а тому не реалізація цього права є наслідком його власної поведінки.

Законом України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI) визначені правові та організаційні основи містобудівної діяльності, забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Містобудівні умови та обмеження не є документом дозвільного характеру, вони не дають право ані на забудову земельної ділянки, ані на виконання будівельних робіт. Основна мета надання містобудівних умов та обмежень, передусім, у визначенні відповідності намірів забудови діючій містобудівній документації та визначення основних, передбачених державними будівельними нормами вимог, на підставі яких в подальшому має розроблятись проектна документація на будівництво певного об`єкту. При цьому підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень можуть бути виключно подання замовником будівництва неповного пакету документів, виявлення недостовірних даних, наведених у поданих документах, або невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні (висновок постанови Верховного Суду від 24.11.2021 у справі №420/998/21).

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, на час проведення інспекційного обстеження третя особа розпочинала підготовчі чи будівельні роботи за даними містобудівними умовами, тобто початок будівництва на об`єкті призвели до виходу комісії .

Відповідно до частини 3 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI для отримання дозволу подається заява, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

2) копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою);

3) проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку;

4) копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника (співвласників), засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації чи капітального ремонту;

5) копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд;

5-1) інформація про інженера-консультанта (у разі його залучення);

6) інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати;

7) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, копія договору суперфіцію або копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, не подається у разі, якщо державна реєстрація такого права здійснювалася у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У цьому випадку інформація про документ, який посвідчує відповідне речове право, зазначається у заяві про видачу дозволу на виконання будівельних робіт.

Видача дозволу на виконання будівельних робіт здійснюється з використанням Реєстру будівельної діяльності.

Також, організаційні засади виявлення самочинного будівництва та взаємодії органів влади встановлюються Порядком взаємодії виконавчих органів, комунальних підприємств, установ, закладів та організацій Одеської міської ради з питань, пов`язаних із виявленням самочинного будівництва у місті Одесі та вжиттям заходів реагування, затвердженим рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №135 від 29.03.2018.

Згідно з п.2 Порядку №135 виявлення фактів самочинного будівництва здійснюється із повідомлень про відповідні факти, які надходять від фізичних та юридичних осіб, або безпосередньо виконавчими органами Одеської міської ради, комунальними підприємствами, установами, закладами та організаціями Одеської міської ради, органами самоорганізації населення та іншими, визначеними законодавством України та цим Порядком суб`єктами, які в межах наданих повноважень здійснюють постійний контроль за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові території м. Одеси або здійснюють інші повноваження.

Отже, позивач відноситься до органів місцевого самоврядування та здійснює постійний контроль за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові території м. Одеси.

Також, позивач, досліджуючи подані документи для отримання дозволу на виконання будівельних робіт,мав бути обізнаний з містобудівними умовами та обмеженнями №11/1, які затверджені наказом № 01-06/24 від 17.02.2020 для проектування реконструкції нежитлових приміщень першого та підвального поверхів, розташованих за адресою: м.Одеса, пров. Красний, 4, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів в плані , під торговельний центр з приміщеннями громадського харчування, з розширенням за рахунок добудови додаткового об`єму на земельній ділянці за адресою: Дерибасівська, 25 з відтворенням головного фасаду будівлі колишнього готелю «Спартак».

Окрім цього, інформацію про видачу відповідачем третій особі містобудівних умов та обмежень № 11/1, які затверджені наказом № 01-06/24 від 17.02.2020 весь час була у вільному доступі на сайті Одеської міської ради.

Отже, позивач повинен був обізнаним про наявність містобудівних умов та обмежень №11/1, які затверджені наказом № 01-06/24 від 17.02.2020 для проектування реконструкції нежитлових приміщень першого та підвального поверхів, розташованих за адресою: м.Одеса, пров. Красний, 4, без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів в плані , під торговельний центр з приміщеннями громадського харчування, з розширенням за рахунок добудови додаткового об`єму на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 з відтворенням головного фасаду будівлі колишнього готелю «Спартак».

Зважаючи, що адміністративний позов подано до суду 24.05.2021,позивач пропустив тримісячний строк звернення.

Посилання позивача на проведення 19.05.2021 комісійного обстеження об`єкта жодним чином не впливає на факт обізнаності позивача з містобудівними умовами та обмеженнями № 11/1, які затверджені наказом № 01-06/24 від 17.02.2020.

Резюмуючи все вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду, проте не наведено жодних обставин, котрі були об`єктивно непереборними та не залежали від його волевиявлення чи були пов`язані з дійсними істотними перешкодами або труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, а відтак, суд першої інстанції правомірно застосував наслідки пропуску строку звернення до суду, встановлені процесуальним законодавством.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що Управлінню стало відомо про зареєстровані містобудівні умови та обмеження після проведення комісійного обстеження, оскільки як правильно зазначив суд першої інстанції, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час не лише коли позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів, але й повинен був дізнатись про ці порушення.

Необґрунтованими є також доводи апеляційної скарги щодо відсутності обов`язку апелянта здійснювати моніторинг реєстрації Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради містобудівних умов та обмежень, адже така позиція не узгоджується із Положенням про Управліннядержавного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 03.11.2021 № 671-VІІІ, за змістом якого основним завданням Управління є здійснення на території м.Одеси державного архітектурного-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності відповідно до законодавства України.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження існування поважних причин, які зумовили несвоєчасне звернення до суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 33, 34, 243, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 05 травня 2022 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.