Справа № 464/461/22
Суддя: Бойко О. М.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/461/22
пр.№ 2-а/464/48/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2022 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Бойко О.М.

секретар судового засідання Герасимович А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Національної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: Інспектор управління патрульної поліції у Львівської області Департаменту поліції Сорокіна Ю.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії БАА №459992 від 17.01.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 5 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.01.2022 року відносно нього інспектором роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Сорокіною Ю.І. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА №459992, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. Відповідно до змісту наведеної постанови його визнано винним у порушенні вимог ПДР України, оскільки він 14.01.2022 року о 18 год 35 хв за адресою: Львівська область, с.Сокільники, керуючи транспортним засобом «Volswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , здійснив стоянку на місці, що позначена знаком 7.17 «Особи з інвалідністю», за що відповідальність передбачена ч.5 ст.122 КУпАП. З оскаржуваною постановою не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідьність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушенням норм чинного законодавства. Також вказує на те, йому не надано жодного доказу фіксації порушення ним дорожнього руху, не ознайомлено з протоколом фіксації порушення та не надано фото чи відео фіксації місця розташування його транспортного засобу. У зв`язку з наведеним просить позов задоволити.

В судове засідання позивач не з`явився, подав суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії БАА №459992 від 17.01.2022 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн, зокрема, за здійснення 14.01.2022 року о 18 год 35 хв за адресою: Львівська область, с. Сокільники, транспортним засобом «Volswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 стоянки на місці, що позначена знаком 7.17 «Особи з інвалідністю».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Статтею 14-2 КУпАП встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Проте, як вбачається із змісту оскаржуваної постанови до такої не долучаються ані фотознімки, ані відеозапис, що свідчить про те, що така прийнята не у відповідності до положень ст.14-2 та ст.279-1 КУпАП, а відповідно до ст.279 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно із статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте, всупереч обов`язку доказування, визначеного ст.77 КУпАП відповідач не надав суду жодних доказів, які б свідчили про правомірність оскаржуваного рішення, відзиву на позов не подав.

З огляду на викладене, враховуючи невиконання відповідачем обов`язку доказування, суд приходить до висновку про відсутність даних щодо правомірності оскаржуваної постанови, а тому позов підлягає до задоволення.

Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 496,20 грн.

Керуючись Правилами дорожнього руху, ст. 7, 122, 245, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 5-11, 19, 77, 99, 171, 229, 286, 297 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Скасувати постанову серії БАА №459992 від 17.01.2022 року про притягнення ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП (місцезнаходження: м. Львів, вул.Перфецького, 19) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_1 ) витрати, пов`язані за сплатою судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча: