Справа № 357/1780/22
Суддя: Бебешко М. М.
Дата ухвалення: 2022-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/1780/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Бебешко М. М. ,

при секретарі - Кравченко О. Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в приміщенні суду в м. Біла Церква адміністративний позов ОСОБА_1 до: 1) поліцейського взводу ТОР батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Чорноморця Артура Сергійовича, 2) Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до: 1) поліцейського взводу ТОР батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Чорноморця Артура Сергійовича, 2) Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення, у якій позивач просить суд визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 466490, винесену 03 лютого 2022 року командиром взводу ТОР БММ у м.Біла Церква у Київській області, сержантом поліції Чорноморець Артемом Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 КУпАП та закрити справу. Судові витрати по справі стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 лютого 2022 року командиром взводу ТОР БММ у м.Біла Церква у Київській області сержантом поліції Чорноморець Артемом Сергійовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 466490. Вказану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП він не вчиняв. Зазначав, що дійсно 02 лютого 2022 року близько 21:00 год. він безпричинно був зупинений працівниками поліції, які не представився та не пояснив причину зупинки, стали вимагати документи для перевірки. В оскаржуваній постанові зазначено, що його автомобіль має ознаки дорожньо-транспортної пригоди. Однак зазначене не відповідає фактичним обставинам, оскільки будь-яких ознак, що автомобіль пошкоджений не надали та не зафіксували, автомобіль не оглядали та акт такого огляду не складали. Крім того, поліцейським було порушено його права передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі на правову допомогу.

Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року позовну заяву прийняти до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Витребувано від відповідачів матеріали адміністративної справи на підставі яких винесено постанову серії БАА № 466490 від 03 лютого 2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 . Встановлено відповідачам строк для подачі доказів протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу про відкриття провадження у справі позивач отримав 15 березня 2022 року. Відповідач-1 ухвалу про відкриття провадження справи у справі та позовну заяву з доданими до неї документами отримав 12 березня 2022 року. Відповідач-1 ухвалу про відкриття провадження справи у справі та позовну заяву з доданими до неї документами отримав 24 квітня 2022 року.

04 травня 2022 року до суду від представника відповідача-2 за довіреністю О.Гітченка надійшов відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки постанова від 02 лютого 2022 року серії БАА № 466490 винесена з урахуванням норм чинного законодавства, на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Вказували, що 02 лютого 2022 року відповідач-1 перебуваючи в екіпажі патрульної поліції, здійснюючи патрулювання визначеної території, безпосередньо став свідком вчинення позивачем вищезазначеного адміністративного правопорушення та під час розгляду справи. Позивачу було вказано на факт переобладнання у вигляді встановленого газового обладнання, не передбаченого конструктивною характеристикою транспортного засобу, а водій у свою чергу не пред`явив документів, на підтвердження погодження конструктивних змін в даному транспортному засобі, що могло бути виконано виключно за погодженням у встановленому законом порядку з органами Національної поліції. Тому вина особи є доведеною, а твердження позивача не відповідають дійсності. Також повідомили, що у відповідно до наказу МВС № 1026 від 18 грудня 2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» п.8.3.1 строк зберігання відеозаписів становить з портативних та відео реєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, - 30 діб, у зв`язку з цим відеозапис події відсутній. Також повідомляли, що у зв`язку із війною та військовим станом будь-які інші докази відсутні на зберіганні у батальйоні патрульної поліції в м.Біла Церква.

Враховуючи, що учасники справи будучи належним чином повідомленні про розгляд справи, із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на адресу суду не зверталися, до суду надійшов відзив на позовну заяву, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, на підставі наявних у справі доказів.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

03 лютого 2022 року поліцейським взводу ТОР батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Чорноморцем А.С. було винесено постанову якою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 340,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 02 лютого 2022 року о 21 год. 00 хв. у м.Біла Церква по вул.Глиняна, 105а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , який мав ознаки ДТП. Під час перевірки документів було виявлено, що автомобіль переобладнаний, а саме встановлено газобалонне обладнання, чим порушив вимогу п.31.3 (а) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121 КУпАП.

Вказана постанова містить відомості про долучення до постанови відео б/к.

Позивач звертаючись до суду з позовом зазначав, що його автомобіль було зупинено без причини, оскільки будь-якого адміністративного правопорушення він не вчиняв та будь-яких доказів факту порушення позивачем ПДР України відповідачем не було надано. Крім того, під час розгляду справи було порушено його права передбачені ст.268 КУпАП.

До відзиву на позовну заяву відповідачем не додано матеріалів (доказів) адміністративної справи на підставі яких винесено постанову серії БАА № 466490 від 03 лютого 2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .

Суд вважає, що відповідачем не надано суду жодного доказу наявності будь-яких фактичних даних, на основі яких працівник поліції встановив наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Посилання представника відповідача на те, що відеофіксація правопорушення не збереглася, у зв`язку з тим, що строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 діб відповідно до п. 3 Розділу VІІІ Наказу МВС №1026 від 18.12.2018, не підтверджується матеріалами справи, оскільки відомості про здавання (знищення) обладнання до відзиву не додано.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідач докази правомірності вищевказаної оскаржуваної постанови не надав.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

В силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах «Нечипорчук і Йонкало проти України» (рішення від 21.04.2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 06.12.1998 року) Європейський суд з прав людини наголосив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза розумним сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (п. 150 та 253 рішень відповідно).

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вказане, суд приймає до уваги викладені обставини справи зазначені в позовній заяві, будь-яких відомостей, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а відповідачем надані не були.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав вимог ч.2 ст.77 КАС України та не довів правомірності прийнятого ним рішення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що постанова відповідача підлягає скасуванню як незаконна, а вимоги позивача про скасування та закриття провадження у справі є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України - за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, суд зазначає, що прийняття рішення щодо визнання незаконною постанови, не входить, відповідно до вимог ч.3 ст. 286 КАС України, до повноважень місцевого загального суду як адміністративного суду.

При цьому, згідно з вимогами статті 48 КАС України, суд встановивши, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції (ч.7 ст.48 КАС України.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Водночас суд зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Приймаючи до уваги те, що належним відповідачем у даній справі є саме Департамент патрульної поліції, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо відповідача Департаменту патрульної поліції, відмовивши у їх задоволенні щодо відповідача - поліцейського взводу ТОР батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Чорноморця Артура Сергійовича.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 26 грудня 2018 року у справі № 724/716/16, від 17 червня 2020 року у справі № 127/6881/17 та від 17 вересня 2020 року у справі № 742/2298/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України - при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 77, 242-246, 250, 255, 262, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - задовольнити частково.

Скасувати рішення суб`єкта владних повноважень - постанову від 03 лютого 2022 серія БАА № 466490, винесену поліцейським взводу ТОР батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Чорноморцем Артуром Сергійовичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу ТОР батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Чорноморця Артура Сергійовича - відмовити повністю.

Судові витрати у справі у розмірі 496,20 грн. за сплату судового збору стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, яким рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач 1: Поліцейський взводу ТОР батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції в Київській області Чорноморець Артур Сергійович, місце знаходження: 09100, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Сухоярська, будинок 18.

Відповідач 2: Департамент патрульної поліції Національної поліції України. Місце знаходження: 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3. Код .

СуддяМ. М. Бебешко