Справа № 160/4299/22
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2022-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2022 року Справа № 160/4299/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Межиріцької сільської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана його представником - адвокатом Мігульовим Олександром Володимировичем, до виконавчого комітету Межиріцької сільської ради, у якій позивач просить суд:
- визнати протиправною відмову виконавчого комітету Межиріцької сільської ради, викладену в листі вих. № 408 від 25.08.2021, у наданні інформації ОСОБА_1 , а саме: засвідченої копії схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць Межиріцької ОТГ, у зв`язку з невідповідністю якій було прийнято рішення Межиріцької сільської ради №477-7/VІІІ від 21.04.2021 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 », у відповідь на його запит на отримання публічної інформації від 19 серпня 2021 року;
- зобов`язати виконавчий комітет Межиріцької сільської ради надати ОСОБА_1 засвідчену копію схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць Межиріцької ОТГ, у зв`язку з невідповідністю якій було прийнято рішення Межиріцької сільської ради №477-7/VІІІ від 21.04.2021 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 », у відповідь на його запит на отримання публічної інформації від 19 серпня 2021 року.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що виконавчий комітет Межиріцької сільської ради є суб`єктом владних повноважень та розпорядником інформації, у володінні якого знаходиться публічна інформація - схема землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць Межиріцької ОТГ. Позивач засобами електронного зв`язку звернувся до відповідача із запитом від 19.08.2021 вих. № 163 на отримання публічної інформації, у якому просив надати йому засвідчену копію схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць Межиріцької ОТГ, у зв`язку з невідповідністю якій було прийнято рішення Межиріцької сільської ради №477-7/VІІІ від 21.04.2021 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 ». 26.08.2021 позивач засобами електронного зв`язку отримав від відповідача лист-відповідь вих. № 408 від 25.08.2021, яким запропоновано позивачеві отримати запитувану інформацію у іншого розпорядника інформації та надано копії документів не по суті запиту позивача. На думку позивача, такі дії відповідача є неправомірною відмовою у наданні запитуваної публічної інформації, якою порушено право позивача на доступ до інформації.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи, зокрема відповідачу встановлено строк для подання відзиву протягом п`тнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Копію ухвали суду від 03.03.2022 з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач отримав 31.03.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Строк для подання відзиву тривав до 15.04.2022. Станом на дату ухвалення рішення відзиву, заяв або клопотань від відповідача не надходило.
Згідно з ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зважаючи на те, що відповідача було належним чином повідомлено про відкриття првадження у справі, своїм правом на подання відзиву відповідач не скористався, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Межиріцького сільського голови із запитом від 19.08.2021 вих. №163 на отримання публічної інформації, у якому просив надати йому засвідчену копію схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, у зв`язку з невідповідністю якій було прийнято рішення Межиріцької сільської ради №447-7/VIII від 21.04.2021 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 ».
Листом виконавчого комітету Межиріцької сільської ради від 25.08.2021 за вих. № 408, на запити ОСОБА_1 на отримання публічної інформації, зокрема на запит за № 163, надано копії схеми планування території Межиріцької сільської ради в масштабі М1:100000, та рекомендовано позивачеві для отримання більш розширеної інформації звернутися до Відділу містобудування та архітектури, інфраструктури, житлово-комунального господарства, екології Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.
Позивач вважає, що виконавчий комітет Межиріцької сільської ради не надав йому запитувану інформацію, а отже фактично відмовив у її наданні, що стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI від 13.01.2011 (далі Закон №2939-VI).
Відповідно до статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 3 цього Закону визначено, що право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Згідно зі статтею 12 цього Закону суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Згідно з ч. 4 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
За змістом статті 19 Закону України №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Запит позивача від 19.08.2021 вих. № 163, копія якого міститься в матеріалах справи, містить всі необхідні реквізити, передбачені ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Відповідно до частини 1 статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Частинами другою та третьою статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації. Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону №2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
За змістом частини другої статті 23 цього Закону запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про землеустрій» № 858-IV від 2 травня 2003 року документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Особливим видом такої документації є документація із землеустрою, яка одночасно є містобудівною документацією, - комплексні плани просторового розвитку територій територіальних громад, генеральні плани населених пунктів, детальні плани територій. Затверджена документація із землеустрою є публічною та загальнодоступною.
Одним із видів документації із землеустрою є схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць (п. «а» ч. 2 ст. 25 Закону України «Про землеустрій»).
За змістом статті 45 Закону України «Про землеустрій» схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, територій територіальних громад розробляються з метою визначення перспективи щодо використання та охорони земель, для підготовки обґрунтованих пропозицій у галузі земельних відносин, організації раціонального використання та охорони земель, перерозподілу земель з урахуванням потреби сільського, лісового та водного господарств, розвитку сіл, селищ, міст, територій оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного призначення, природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення тощо.
Схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, територій територіальних громад розробляються щодо території відповідного району, територіальної громади, села, селища, міста. Схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель села, селища, міста, територіальної громади розробляються за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.
Судом встановлено, що у запиті позивача від 19.08.2021 вих. №163 містилося прохання про надання засвідченої копії схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, у зв`язку з невідповідністю якій було прийнято рішення Межиріцької сільської ради №447-7/VIII від 21.04.2021 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 ».
Відповідачем на запит ОСОБА_1 від 19.08.2021 вих. № 163 було надано копії схеми планування території Межиріцької сільської ради в масштабі М1:100000. Тобто запитуваної позивачем інформації надано не було. Натомість рекомендовано йому для отримання більш розширеної інформації звернутися до Відділу містобудування та архітектури, інфраструктури, житлово-комунального господарства, екології Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, що в розумінні частини 2 статті 22 Закону № 2939-VI вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
Запитувана позивачем інформація є публічною, а розпорядником вказаної інформації є відповідач.
Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідачем у межах наданих йому законом повноважень та у встановленому законом порядку не надано документів, які просив надати позивач у запиті на отримання публічної інформації від 19.08.2021 вих. № 163, що суперечить вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації», яким встановлено обов`язок розпорядника інформації надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію.
З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, враховуючи, що ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як убачається з матеріалів справи, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8 липня 2011 року
як особа з інвалідністю І групи, що підтверджується копією посвідчення, виданого 13.10.2003.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.
Згідно зі статтею 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження витрат на правову допомогу, позивачем до суду надано копії: договору про надання правової допомоги № 4-01/22 від 04.01.2022, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Бірюк, Мігульов і партнери» та ОСОБА_1 , завдання № 1/4-02/22 від 08.02.2022 до вказаного договору, яке є його невід`мєною частиною; акту приймання-передачі наданих послуг від 21.02.2022; квитанції № 1-1440К від 08.02.2022 про оплату правничої допомоги; ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1128984 від 22.02.2022; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 0930 від 06.04.2000.
Згідно з п. 1.1 договору про надання правової допомоги № 4-01/22 від 04.01.2022, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Бірюк, Мігульов і партнери» (Об`єднання) та ОСОБА_1 (Клієнт), Клієнт замовляє Об`єднанню надання професійної правничої допомоги (юридичні, консультаційні та представницькі послуги) з питань захисту інтересів і прав Клієнта у будь-яких органах державної влади та місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях всіх форм власності та підпорядкування, в тому числі представлення його в органах судової влади усіх юрисдикцій та інстанцій, в органах прокуратури, а також третейських (арбітражних) судах (надалі іменуються «Послуги»), а Клієнт зобов`язується оплатити вартість наданих йому Об`єднанням послуг (надалі іменується «Гонорар») та інші витрати, фактично понесені Об`єднанням для виконання цього Договору.
Пунктом 2.2 зазначеного договору передбачено, що сума винагороди (гонорару) об`єднання складається з суми вартості послуг, що надаються ним клієнту за цим договором. Вартість послуг об`єднання за цим договором обумовлюється та узгоджується сторонами у завданнях до договору, які є невід`ємною частиною договору, з урахуванням орієнтовної вартості (тарифу) послуг, зазначених у додатку № 1 до цього договору.
Відповідно до завдання № 1/4-02/22 від 08.02.2022 до договору про надання правової допомоги № 4-01/22 від 04.01.2022, яке є його невід`ємною частиною, Клієнт доручає Об`єднанню надати правову допомогу (послуги), зміст яких полягає у підготовці позовних заяв про визнання протиправною відмови виконавчого комітету Межиріцької сільської ради у наданні інформації на запити про отримання публічної інформації, зокрема № 163 від 19.08.2021, підготовці та засвідченні додатків до позовних заяв, їх підписання та подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд враховує обсяг наданих послуг адвокатом, а також, що дана справа є справою незначної складності. Виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, а також, що заявлена до відшкодування сума витрат на правничу професійну допомогу 2000,00 грн є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві, суд вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 1000,00 гривень. Стягнення витрат на правничу допомогу у вказаній сумі суд вважає цілком співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Межиріцької сільської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправною відмову виконавчого комітету Межиріцької сільської ради, викладену в листі вих. № 408 від 25.08.2021, у наданні інформації ОСОБА_1 , а саме: засвідченої копії схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць Межиріцької ОТГ, у зв`язку з невідповідністю якій було прийнято рішення Межиріцької сільської ради №477-7/VІІІ від 21.04.2021 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 », у відповідь на його запит на отримання публічної інформації від 19.08.2021 вих. № 163.
Зобов`язати виконавчий комітет Межиріцької сільської ради надати ОСОБА_1 засвідчену копію схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць Межиріцької ОТГ, у зв`язку з невідповідністю якій було прийнято рішення Межиріцької сільської ради №477-7/VІІІ від 21.04.2021 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 », у відповідь на його запит на отримання публічної інформації від 19.08.2021 вих. № 163.
Стягнути з виконавчого комітету Межиріцької сільської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 1000,00 грн (одна тисяча гривень).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: виконавчий комітет Межиріцької сільської ради, місцезнаходження: 51473, Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Межиріч, пров. Виконкомівський, буд. 1, .

Повний текст рішення складено 05.05.2022.

Суддя В.В. Рянська