Справа № 420/15822/21
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2022-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/15822/21
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Аквафрост до Київської митниці Держмитслужби, Київської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби України, про визнання неправомірним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю Аквафрост (далі ТОВ) звернулось до суду з позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому позивач просив визнати неправомірним та скасувати рішення Київської митниці Держмитсужби про коригування митної вартості товарів № UA100340/2021/000006/2 від 06.07.2021 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.08.2019 р. між компанією «JSC Benko Servisas» (постачальник) та ТОВ (покупець) укладено контракт № 01/08/19-17, відповідно до умов якого постачальник постачає даному покупцю товар, який вказується в додатках до контракту (п.1.1 контракту). У відповідності до п.1.2 контракту покупець приймає товар і бере на себе зобов`язання за розрахунками з постачальником.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 19.02.2020 р., п.1.1 контракту викладено у наступній редакції: «Постачальник зобов`язується передати Покупцю товар, зазначений в інвойсі, складеному на підставі письмового замовлення Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно оплатити його вартість, в термін і на умовах, передбачених цим контрактом. Номенклатура, асортимент, кількість і вартість, а також інші необхідні характеристики товару, попередньо узгоджені сторонами вказуються в інвойсі, який є невід`ємною частиною контракту».

В межах контракту від 01.08.2019 р. року ТОВ імпортовано на митну територію України в липні 2021 року товар, зазначений у інвойсі, а саме: рибу морожену: скумбрія (Scomber Scomdrus) ціла з головою, не патрана, не в первинній упаковці, не солона, без харчових добавок, без приправ та інших інгредієнтів, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавалася, без консервантів; розмір 400-600 г.

05.07.2021 р. уповноваженою позивачем особою (ТОВ «ЛЕО-ЛОГІСТІК ГРУП») з метою митного оформлення подано до митного посту «Східний» Київської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію (ЕМД) № UA100340/2021/009348.

До митної декларації позивачем надано наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № BZ 9005 від 28.06.2021р.; автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 02.07.2021р.; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) AR435144723 від 17.06.2021р.; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів, подання якого для митного оформлення не супроводжується № 01/08/19-17 від 01.08.2019р.; договір про надання послуг митного брокера 224-21/01 від 10.01.2021р.; сертифікат якості товару б/н від 17.06.2021 р.; митна декларація країни відправлення №21L124320 від 02.07.2021 р.; міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво (Veterinary certificate) LT0280255/L2-13852 від 02.07.2021 р.; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держ. органами № 7203885 від 03.07.2021р.; довідка, що підтверджує вартість перевезення товару від 05.07.2021 р.

Київська митниця Держмитслужби під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого по зазначеній митій декларації, встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

На підставі зазначеного 05.07.2021 року було повідомлено декларанта про необхідність надання протягом 10 днів додаткових документів: банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортних (перевізних) документів, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; виписок з бухгалтерської документації; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. Також, декларанта повідомлено про можливість за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант додаткові документи до митного органу не надав.

Київською митницею Держмитслужби було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100340/2021/01002 від 06.07.2021 р. та рішення про коригування митної вартості №UA100340/2021/000007/1 від 06.07.2021 року.

Винесення вказаного рішення про коригування митної вартості товарів і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим, відомості про терміни поставки та умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що декларантом надані не всі документи, є необґрунтованими. Крім того, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої ТОВ Аквафрост митної вартості товару судом не встановлено.

Суд зазначив, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Суд першої інстанції встановив, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, за наслідками яких розпочалась процедура консультацій та в подальшому скориговано митну вартість товару.

Суд звернув увагу, що лише у разі встановлення митним органом невідповідності числових значень складових митної вартості товару в документах, які підтверджують митну вартість товарів, митний орган має право вимагати від декларанта надання додаткових документів для встановлення дійсної митної вартості товару.

При цьому, окремі недоліки в оформленні документів не є підставою для не прийняття зазначених документів для підтвердження митної вартості товарів.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100340/2021/000007/1від 06.07.2021 року.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ст.49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів наведений в ч.2 цієї статті.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи, відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Статтею 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у частині другій статті 53 цього Кодексу) та неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до положень ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно приписів ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Стаття 57 МК України встановлює, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною 2 ст.58 МК України визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з ч.4 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст.58 МК України).

Відповідно до положень ст.60 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Таким чином, з аналізу положень МК України вбачається, що митний орган здійснює контроль заявленої декларантом митної вартості шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості та має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а в разі виникнення сумніву щодо правильності зазначеної митної вартості товару має повноваження витребувати додаткові документи, які дають змогу об`єктивно підтвердити заявлену декларантом митну вартість.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Крім того, колегія суддів вважає, що витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Так, приймаючи рішення про коригування митної вартості товару відповідачем в якості підстав для його прийняття зазначено про те, що подані декларантом документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності, а саме:

1) згідно п.2.2. контракту № 01/18/19-17 від 01.08.2019 обумовлено, що загальна кількість товару погоджується сторонами; п.3.1. обумовлено замовлення Покупця на партію товару з датою відвантаження - даних документів до митного оформлення не надано;

2) п.3.2. обумовлено, що термін поставки зазначено в інвойсі - в наданому до митного оформлення інвойсі № В29005 від 28.06.2021 термін не зазначено; також п.5.4. обумовлена передоплата або відстрочка платежу, але відповідного документу до митного оформлення не надано та в інвойсі не зазначено умови оплати за даною партією. Платіжні документи не надано до митного оформлення;

3) не можливо перевірити відомості, що підтверджують вартість транспортних витрат. Відповідно до наказу МФУ № 599 від 24.05.2012 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та правил її заповнення» для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу). Декларантом до митного оформлення не надано зазначені вище документи. Перевірити достовірність декларування транспортних витрат не має можливості;

4) вартість партії товару, зазначена в інвойсі № В29005 від 28.06.2021 (в Евро), не відповідає вартості партії товару, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення, поданій до митного оформлення.

З приводу не надання до митного оформлення замовлення Покупця на партію товару з датою відвантаження, колегія суддів зазначає, що відповідно до додаткової угоди №1 від 19.02.2020 р. до контракту № 01/08/19-17 від 01.08.2019 року, викладено п.1.1. контракту у наступній редакції «Постачальник зобов`язується передати Покупцю товар, зазначений в інвойсі, складеному на підставі письмового замовлення Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно оплатити його вартість, в термін і на умовах, передбачених цим контрактом. Номенклатура, асортимент, кількість і вартість, а також інші необхідні характеристики товару, попередньо узгоджені сторонами вказуються в інвойсі, який є невід`ємною частиною контракту». Тобто, замовлення покупця є передумовою для складання інвойсу, проте саме інвойс є невід`ємною частиною контракту.

З наведеного вбачається, що саме в інвойсі фіксуються узгоджені номенклатура, асортимент, кількість і вартість, а також інші необхідні характеристики товару.

При цьому, 05.07.2021 р. уповноваженою позивачем особою - ТОВ «ЛЕО-ЛОГІСТІК ГРУП» подано до Київської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію (ЕМД) № UA100340/2021/009348 та пакет документів для митного оформлення товару, у тому числі і рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № BZ 9005 від 28.06.2021р., про що зазначено в картці відмови в прийнятті митної вартості, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100340/2021/01002 від 06.07.2021 року, і вказаний рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № BZ 9005 від 28.06.2021р. має всі характеристики товару, необхідні для визначення митної вартості товару.

Стосовно посилань відповідача на те, що вартість партії товару, зазначена у інвойсі №9005 від 28.06.2021 (в Евро) не відповідає вартості, зазначеній у декларації країни експорту № 21L124320 від 02.07.2021року, колегія суддів зазначає наступне.

Так, оплата за поставлений товар здійснюється в доларах США, про що зазначено в рахунку-фактурі (інвойсі) №BZ 9005 від 28.06.2021 р., при цьому в декларації країни експорту зазначена валюта - євро, а різниця відповідних сум (в Євро/долар) виникла через курсову різницю, оскільки інвойс датовано 28.06.2021р., а експортна декларація - 02.07.2021 року.

При цьому, колегія суддів вважає слушним посилання суду першої інстанції на ту обставину, що експортна декларація може надаватись постачальником додатково та такий документ не є обов`язковими, тому, відповіно, його показники не можуть бути покладені в основу прийняття спірного рішення про коригування митної вартості.

Стосовно не подання відповідного документу щодо оплати до митного оформлення та не зазначення в інвойсі умов оплати за товар, колегія суддів зазначає, що пунктами 3.2 та 5.4. контракту № 01/08/19-17 від 01.08.2019 року передбачено, що поставка товарів за цим договором повинна здійснюватися Покупцеві. Терміни та умови поставки (відповідно до «ІНКОТЕРМС-2010») обумовлюються в інвойсах до цього контракту. Платежі по даному контракту можуть здійснюватися як у вигляді передоплати, так і з відстрочкою платежу.

Отже, з аналізу зовнішньоекономічного договору № 01/08/19-17 від 01.08.2019 року вбачається, що сторонами договору визначено різні варіанти здійснення взаєморозрахунків: передоплата або відстрочення платежу, що свідчить про безпідставність посилань відповідача на вказану обставину в спірному рішенні про коригування митної вартості.

При цьому, відповідачем не обгрунтовано яким чином умови оплати за товар впливають на його митну вартість, яка передбачена контрактом та зафіксована в інших документах, наданих декларантом.

Доводи відповідача стосовно неможливості перевірки відомостей, що підтверджують вартість транспортних витрат, суд вважає помилковими, оскільки до митного оформлення декларантом надана довідка-заявка про транспортні витрати №05/07/1 від 05.07.2021 року ТОВ «Рейвен Транс», якою повідомлено, що транспортні витрати автомобіля Volvo BK1376HB/BK4093XP від місця завантаження м.Клайпеда (Литва) до п/п Доманове (Україна) склали 21000 (двадцять одна тисяча) грн. 00 коп.

Посилання на автомобіль Volvo BK1376HB/BK4093XP, що здійснював транспортування товару з м. Клайпеда (Литва) до п/п Доманове (Україна), міститься в автотранспортній накладній (Road consignment note) б/н від 02.07.2021р. з печаткою ТОВ «Рейвен Транс», та в декларації країни відправлення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ТОВ про визнання неправомірним та скасування рішення Київської митниці Держмитсужби про коригування митної вартості товарів № UA100340/2021/000006/2 від 06.07.2021 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.