Справа № 160/16346/20
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2022-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 травня 2022 року

м. Київ

справа № 160/16346/20

адміністративне провадження № К/990/9597/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2021 року у справі №160/16346/20 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради про визнання бездійства протиправним на підставі ст. ст. 6, 7 КАСУ,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року в адміністративній справі №160/16346/20 позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради про визнання бездійства протиправним на підставі статей 6, 7 КАСУ повернуто заявнику.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року повернуто скаржнику.

Не погодившись із ухвалою суду апеляційної інстанції, позивачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалами Верховного Суду від 14 грудня 2021 року та від 21 лютого 2022 касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2021 року у справі №160/16346/20 повернуто скаржнику.

11 квітня 2022 року позивач повторно звернувся до Верховного Суду.

У тексті касаційної скарги міститься клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).

У клопотанні заявник просить поновити строк на касаційне оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2021 року. В обгрунтування, скаржником зазначено, що отримав оскаржувану ухвалу 12 жовтня 2021 року, та подав первісну касаційну скаргу 27 жовтня 2021 року. Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2021 року касаційну скаргу повернуто, яку отримано 27 січня 2022 року. 31 січня 2022 року скаржник повторно подав касаційну скаргу, однак ухвалою від 21 лютого 2022 року касаційну скаргу знову повернуто скаржнику, яку отримано ним 11 квітня 2022 року. 11 квітня 2022 року позивач повторно звернувся до Верховного Суду.

З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником подана первісна касаційна скарга протягом 30 днів з дня отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, а також повторно подані касаційні скарги після повернення Верховним Судом, без надмірних зволікань та перевищення строків касаційного оскарження, що свідчить про цілеспрямованість дій позивача щодо касаційного оскарження.

Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року в адміністративній справі № 160/16346/20 залишено без руху та запропоновано у десятиденний строк з дати отримання зазначеної ухвали надати до суду належні докази на підтвердження скрутного матеріального стану, якими можуть бути, довідка податкового органу з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, також інші докази на підтвердження скрутного матеріального стану станом на момент подання апеляційної скарги, або ж документу про сплату судового збору у розмірі та порядку, передбаченому чинним законодавством.

На адресу Третього апеляційного адміністративного суду повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачалось, що копія ухвали була отримана скаржником 13 квітня 2021 року.

У строк визначений судом на адресу суду надійшла заява про відкриття провадження у справі, в якій позивач просив звільнити від сплати судового збору, посилаючись, що його сукупний дохід є нижчим від 5% розміру річного доходу.

На обґрунтування своєї позиції позивач надав довідку від 02.04.2021 року за № 2966, відповідно до якої ОСОБА_1 призначено компенсаційну виплату непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю першої групи. Також вказав те, що сплата судового збору перешкоджає вільному доступу особи до правосуддя.

Розглянувши повторно клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Як вбачається з наведеної норми, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

У контексті відстрочення, розстрочення або звільнення сплати судового збору слід зазначити, що майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити його та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Враховуючи, що відстрочення, розстрочення або звільнення сплати судового збору допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

При цьому, суд апеляційної інстанції вказав, що посилання заявника в апеляційній скарзі на незадовільне матеріальне становище, отримання щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю, не може бути розцінено як належний доказ на підтвердження скрутного матеріального становища позивача, оскільки останній не може в повній мірі відобразити майновий стан, за якого неможливо сплатити судовий збір, а додана до заяви про звільнення від сплати судового збору довідка про розмір отриманої щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю не містить відомостей безпосередньо про майновий стан позивача.

Щодо посилань апелянта на звільнення від сплати судового збору в рамках забезпечення принципів доступу до правосуддя та рівності всіх учасників судового процесу перед судом, колегія суддів зазначила наступне.

Статтями 8, 55 Конституції України регламентовано кожній особі право на захист її прав та законних інтересів, також гарантовано право на судовий захист, вказані норми - принципи вказують на гарантоване державою право особи, яке вона може реалізувати якщо порушені її права та охоронювані законом інтереси.

В свою чергу, відповідно до статті 129 Конституції України та статті 8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В той же час, питання щодо справляння судового збору в Україні регламентовано спеціальними нормами права, зокрема нормами КАС України та Законом України "Про судовий збір".

За приписами частини 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується також, у разі подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Так, колегія суддів зазначила, що обов`язок щодо сплати судового збору не можна розцінювати як перепону для судового захисту або як надання переваги одному учаснику судового процесу перед іншим, оскільки обов`язок сплати судового збору встановлений Законом для будь-якої особи, що звертається до суду та не має пільг зі сплати судового збору, або не звільнена від його сплати в силу Закону.

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, оскільки ним було усунуто недоліки апеляційної скарги, та доведена можливість щодо звільнення від сплати судового збору. Разом з тим, додана скаржником до касаційної скарги копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів, утриманих податків №515 від 17.05.2021 року, не є доказом, що позивачем були усунуті недоліки апеляційної скарги. Також, як вбачається із оскаржуваної ухвали, позивачем ані до апеляційної скарги, ані на усунення недоліків апеляційної скарги, не було додано вказану відомість. А отже, позивач у касаційній скарзі не спростовує висновки суду апеляційної інстанції щодо усунення недоліків апеляційної скарги.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, правильно застосував норми процесуального права (стаття 169, 298 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 169, 296, 298, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2021 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2021 року у справі №160/16346/20 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради про визнання бездійства протиправним на підставі ст. ст. 6, 7 КАСУ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді О. В. Кашпур

С. А. Уханенко