Справа № 380/19534/21
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач-1, Головне управління ПФУ у Львівській області), у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 45 від 10.09.2021 про відмову позивачці у призначенні пенсії;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачці за період роботи з 14.07.1989 по 22.05.2001 пільговий стаж у розмірі 10 років 8 місяців 16 днів, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1;

- зобов`язати відповідача призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з дати подання заяви про призначення пенсії - 03.09.2021;

- зобов`язати відповідача враховувати при призначенні пенсії позивачці належну їй трудову книжку серії НОМЕР_1 .

В обґрунтування позову зазначено протиправність відповідача щодо неврахування стажу роботи з 14.07.1989 по 22.05.2001 у зв`язку з неналежністю документів, які підтверджують трудовий стаж. Також вказала, що відповідачем протиправно не враховано дані з трудової книжки позивачки у зв`язку з неналежністю трудової книжки саме їй, оскільки, дата народження останньої дописана іншими чорнилами та печатка, що міститься на титульній сторінці трудової книжки, є нечитабельною. На думку ОСОБА_1 у Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 та у Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яку затверджено наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 відсутні вимоги про внесення записів до трудової книжки, зокрема щодо заповнення титульної сторінки такої, одними і тими ж чорнилами. Відтак позивачка звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 15.11.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 19.01.2022 залучено до участі у справі як співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач-2, Головне управління ПФУ в Харківській області); відповідачу-2 встановлено 15-денний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали про залучення співвідповідача у справі від 19.01.2022 та копію позовної заяви з додатками надіслано відповідачу-2 засобами електронного зв`язку 05.04.2022, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про доставку електронного листа. Правом подати письмовий відзив на позовну заяву відповідач-2 станом день розгляду справи не скористався, відтак суд, керуючись ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вирішив справу за наявними матеріалами.

На адресу суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву (за вх. № 95413 від 16.12.2021) в якому проти позову заперечив. В обґрунтування вказав, що рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 прийнято за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області. Зазначив, що до пільгового періоду роботи не зараховано спірні періоди трудового стажу позивачки, оскільки останньою не надано належних довідок про підтвердження пільгового стажу роботи. Також вказав, що період отримання позивачкою допомоги по безробіттю з 23.06.2001 по 25.07.2002 не зараховано до стажу роботи у зв`язку з тим, що трудова книжка позивачки вважається недійсною, оскільки дата народження заявниці дописана іншими чорнилами та нечитабельна печатка на титульній сторінці. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

Згідно із записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 14.07.1989 позивачка, ОСОБА_1 , зокрема, з 14.07.1989 прийнята на роботу укладчиком-упаковщиком лакофарбового цеху у Бориславський хімічний завод; з 10.12.1990 позивачку переведено підсобною робочою цеху № 1; з 01.07.1991 позивачку переведено маркірувальником цеху лакофарбових матеріалів; 31.05.1999 позивачку було звільнено по переводу у ДП «Галлак»;з 01.06.1999 позивачку прийнято по переводу маркувальником до Бориславського ВАТ «Галлак»; 22.05.2001 позивачку звільнено по п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату.

ОСОБА_1 03.09.2021 звернулася до Бориславського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 45 від 10.09.2021 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Відмову обґрунтовано тим, що у позивачки відсутній необхідній стаж роботи для призначення пенсії на пільгових умовах, передбачений пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі аналізу наданих позивачкою документів відповідач дійшов висновку про те, що необхідний пільговий стаж роботи позивачки становить 7 років 6 місяців; при цьому загальний страховий стаж позивачки - 32 роки 7 місяців 25 днів, пільговий стаж відсутній, з огляду на невідповідність наданих позивачкою довідок про підтвердження пільгового стажу не відповідають зразку Постанови № 637 та відсутній підпис бухгалтера. Крім того, відповідачем-2 не зараховано періоду отримання ОСОБА_1 допомоги по безробіттю з 23.06.2001 по 25.07.2002 в зв`язку з тим, що трудова книжка вважається не дійсною дата народження дописана іншими чорнилами та нечитабельна печатка на титульній сторінці.

Позивачка вважає рішення Головного управління ПФУ у Львівській області щодо відмови їй в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправними та необґрунтованим, тому звернулася до суду із цим позовом за захистом своїх прав.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України слідує, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV з наступними змінами та доповненнями, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності вказаним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених зазначеним Законом.

Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років (ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV).

Як передбачено частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій вказаної статті. Розміри пенсій для осіб, визначених вказаною статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 зазначеного Закону.

Пунктом 1 частини другої згаданої статті встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 за № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461. До цього Списку відносяться «Виробництво будівельних матеріалів» визначені розділом І, зокрема посади «Маркірувальників» та «Укладальники-пакувальники, пакувальники, зайняті на пакуванні та навантаженні хімічних продуктів».

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Довідками № 7 від 10.01.2002 та № 7/1 від 10.01.2002, виданими ВАТ «Галлак», встановлено, що позивачка з 14.07.1989 по 31.05.1999 та з 01.06.1999 по 22.05.2001 працювала на посаді, яка передбачена Списком № 1.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 01.03.2021 у справі № 423/757/17 та від 31.03.2021 у справі № 242/5696/16-а, за умови підтвердження пільгового стажу позивач як громадянин України наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Доводи відповідача-2, викладені в оскаржуваному рішенні про те, що періоди роботи позивачки з 14.07.1989 по 22.05.2001 не зараховано до пільгового стажу роботи позивачки, оскільки довідки № 7 та № 7/1 від 10.01.2002 про пільговий стаж не відповідають зразку Постанови № 637 та відсутній підпис бухгалтера, а також про те, що наказ про атестацію № 389, список професій та характеристика професій не завірені печаткою підприємства суд оцінює критично.

Суд звертає увагу на те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній орган Пенсійного Фонду має право обчислити трудовий стаж на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також інших первинних документів (довідок, виписок із наказів, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати, посвідчень, характеристик, письмових трудових договорів та угод з відмітками про їх виконання, та ін.).

Відтак суд зазначає, що трудова книжка позивачка містить необхідну інформацію для встановлення пільгового стажу роботи ОСОБА_1 .

Щодо доводів відповідача-2, викладених у рішення про відмову в призначенні пенсії, про те, що трудова книжка позивачки вважається недійсною суд зазначає, що обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Вказана позиція кореспондується з нормами Порядку № 637 відповідно до пункту 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Суд вважає, що право позивачки на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. Також, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Неточність в записах в трудовій книжці не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивачки з момент призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

При цьому суд звертає увагу на те, що витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку запису у трудовій книжці про спірні періоди роботи позивача не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Крім того, трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки та інших документів, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

До того ж, відповідач не ставить під сумнів відомості, які занесені до трудової книжки щодо трудової діяльності позивача. Судом, в свою чергу, також не встановлено будь-яких виправлень або помилок у записах трудової книжки.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення повинні бути виконані чітко, акуратно, відповідними чорнилами. Запис у трудовій книжці про звільнення завіряється печаткою і підписом. Записи повинні відповідати оригіналам наказів або розпоряджень та мати чітке формулювання чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт Кодексу законів про працю.

При прийнятті документів для призначення пенсії органом Пенсійного фонду звертається особлива увага як на записи періодів роботи, так і на підстави їх проведення, тобто наявність номерів наказів, дат їх видачі. Крім цього, до уваги береться правильність записів прізвища, ім`я та по батькові й їхня подальша зміна. Якщо в трудовій книжці є виправлення, то вони мають бути завіреними в установленому порядку. Відсутність номера та дати видачі наказу про прийняття (звільнення) з роботи, переведення на іншу роботу (особливо це стосується посад, які дають право на пільгову пенсію) або ж виправлення в цих записах, проведених в невстановленому порядку, є підставою для відмови в зарахуванні відповідних періодів до стажу.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Пенсійний фонд не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а.

Суд звертає увагу, що спірні записи трудової книжки позивача є правильними і не містять неточностей, при цьому, сторінки трудової книжки позивача з вказаними записами містить відтиск печатки підприємств.

Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці, відповідачем суду не надано. При цьому, відповідачем не заперечується їх достовірність.

При цьому, саме вищенаведені записи містяться на перших сторінках трудової книжки. Відтак, суду незрозуміло по якому алгоритму здійснювалось зарахування страхового стажу позивача, адже частину стажу, вказаного в трудовій книжці, титульна сторінка якої не завірена належним чином, пенсійним органом все ж зараховано до страхового стажу.

Суд вважає, що позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, вчинене іншою особою, оскільки Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, покладено обов`язок на підприємство, в якому вперше заповнювалася трудова книжка з проставлення печатки на першій сторінці трудової книжки.

Таким чином суд критично оцінює доводи відповідача-2, викладені в оскаржуваному рішенні, та доводи відповідача-1 про те, що трудова книжки позивачки є недійсною.

При прийнятті рішення суд враховує доводи відповідача-1 про те, що рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу прийнято іншим територіальним органом Пенсійного фонду України (відповідачем-2). Водночас суд зазначає, що відповідно до приписів Закону № 1058 позивачка (у випадку призначення їй пенсії) перебуватиме на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області.

Таким чином, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії № 45 та зобов`язання відповідача-1 зарахувати до пільгового (спеціального) стажу за Списком № 1 період роботи з 14.07.1989 по 31.05.1999 та з 01.06.1999 по 22.05.2001 та зобов`язати відповідача-1 врахувати при призначенні пенсії позивачці належну їй трудову книжку серії НОМЕР_1 та зобов`язати відповідача-1 призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з дати подання заяви про призначення пенсії 03.09.2021

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, рішенням у справі визнано протиправним та скасовано рішення про відмову в призначення пенсії відповідача-2, а зобов`язання щодо відновлення порушеного права позивачки покладено на відповідача-1, то суд доходить висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів по 454,00 грн сплаченого судового збору на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016 м. Львів вул. Митрополита Андрея 10; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61000 м. Харків пл. Свободи 5 Держпром під`їзд 3 поверх 2; ) про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії № 45.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового (спеціального) стажу за Списком № 1 період роботи ОСОБА_1 з 14.07.1989 по 31.05.1999 та з 01.06.1999 по 22.05.2001 та врахувати при призначенні пенсії ОСОБА_1 належну їй трудову книжку серії НОМЕР_1 .

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з дати подання заяви про призначення пенсії 03.09.2021.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп. сплаченого судового збору

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.П. Качур