Справа № 760/19286/21
Суддя: Зуєвич Л. Л.
Дата ухвалення: 2022-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2-а/760/529/22

Справа № 760/19286/21

05 травня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді - Зуєвич Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса листування: АДРЕСА_2 ) до Департаменту патрульної поліції /далі - Департамент/ (; адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

07.07.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, за підписом позивача (датована 01.07.2021), в якій позивач просить скасувати постанову № 131316 від 25.06.2021 винесену заступником командира 3 роти 1 батальйону 2 полку Управління патрульної поліції міста Києва Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Димчуком Б.П. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Справу фактично передано судді по реєстру 26.07.2021.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 26.07.2021 вказаний позов прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (письмовому провадженні).

Клопотань від позивача та відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надійшло.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України /далі - КАС України/).

Доводи позову

В позові, зокрема, вказується, що постановою ГАБ № 131316 від 25.06.2021 заступника командира 3 роти 1 батальйону 2 полку УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Димчука Богдана Петровича, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за ч. 2 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) за те, що 25.06.2021 о 11 годині 00 хв. вона перебувала в приміщенні магазину «АТБ» за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2Г без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски, вдягнутої таким чином, що закриває ніс і рот, при цьому не реагуючи на неодноразові зауваження. Чим порушила п. 2.1. постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020.

Позивачка вважає, що така постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною.

Зокрема, вказує на порушення ряду статей Конституції України, в т.ч.:

-ст. 3 КУ людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

-ст. 28 КУ кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам,

-ст. 60 КУ ніхто не зобов`язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу настає юридична відповідальність,

-ст. 64 КУ конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Зазначає, що станом на 01 липня 2021 року в Україні ні воєнний, ні надзвичайний стан не оголошувалися.

За таких обставин, вважає, що встановлення будь-яких обмежень прав людини і громадянина України, які визначені постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236, із внесеними змінами, не відповідає Конституції України.

Також, позивачка зауважує, що примушення її носити маску на обличчі принижує її людську гідність, шкодить її здоров`ю, розділяє суспільство на 2 протидіючі сторони.

Звертає увагу на те, що під час складання протоколу вона ясно і чітко заперечувала факт вчинення адміністративного правопорушення, про що нею зазначено в поясненні від 25.06.2021, оскільки вважає, що її дії не містять ознак і складу адміністративного правопорушення, а всі вимоги щодо обов`язковості носінні масок є незаконними і порушують конституційні права оскільки відсутні законні підстави для цього, а відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законом.

Крім того, зауважує, що постанова складена не посадовою особою, позивачу не було пред`явлено службового посвідчення, не було складено протокол, який є додатком до постанови, не були вказані свідки.

Також, зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-ХІІ за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами. У разі порушення прав споживача на підприємствах сфери обслуговування продавець (виробник, виконавець) і працівники цих підприємств несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 24 Конституції України не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Отже, вважає, що було порушено її право, як споживача на обслуговування.

Крім того, вказує, що в оскаржуваній постанові не вказано яку саме статтю Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» вона порушила, відсутній протокол, відсутні відомості щодо свідків правопорушення із зазначенням місць їх проживання, які б могли підтвердити обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не надано інших доказів, які б підтверджували факт вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення. До складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, порушено її права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.

Щодо правової позиції відповідачів

22.11.2021 до суду від Департаменту надійшов відзив на позов в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У відзиві вказується, що твердження позивача, викладенні у позові, є хибними, а позовні вимога безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного.

Так, зазначається, що під час патрулювання Деснянського району м. Києва 25.06.2021 біля 10 год 50 хв. екіпажем Рубін (в складі: Димчук Б.П. , Гурманчук М.В. , Красоха С.В. ), було отримано виклик на планшетний пристрій з гарячої лінії 102 про порушення правил щодо карантину людей у магазині АТБ, що знаходиться на вул. Микільсько-Слобідська 2 Г у м. Києві.

Вказується, що прибувши на виклик у приміщенні магазину АТБ, було виявлено громадянку, яка перебувала без вдягнутих засобів індивідуального захисту (відео додано), зокрема масок або респіраторів, яка на неодноразові вимоги про припинення правопорушення не реагувала.

Зазначається, що реалізуючи покладені на патрульну поліцію повноваження, щодо припинення порушення громадського порядку, поліцейськими було встановлено особу, якою виявилась ОСОБА_1 (позивач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та враховуючи те, що в Україні введено обмеження Постановою КМУ № 1236 від 09.12.2020, особі було повідомлено про правопорушення, та зазначено норми, які недотримані останньою; в результаті чого винесено постанову за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, оформлену відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Відповідач вважає, що враховуючи, що підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснена поліцейським у відповідності до ст. 278 та ст. 279 КУпАП, який в даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, постанову винесено у присутності позивача, роз`яснено всі його права, згідно із ст. 268 КУпАП, якими остання скористалась у вигляді написаного пояснення, що було долучено до винесеного рішення. Вказується, що позивач із постановою ознайомилась, поставила свій підпис, про що є відповідна відмітка, отримавши при цьому копію.

При цьому, Департамент звертає увагу на те, що на час винесення оскаржуваного рішення у вигляді постанови на території України було установлено карантин згідно постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУГО-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, якою з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 (далі - СОVID-19) було подовжено загальнонаціональний карантин, встановлений постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та від 22.07.2020 № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, з 19.12.2020 по 30.06.2021. Так, п.п 1 п. 2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, визначено, що на період дії карантину на території України встановлюються обмежувальні протиепідемічні заходи, та зокрема, заборонено: перебувати в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Відтак, Департамент вважає, що оскаржувана постанова винесена правомірно, у межах повноважень поліцейського, із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи.

Департамент наголошує, що доказами на підтвердження вини позивача є відеозапис (який додано до відзиву), на якому видно як позивач вчиняє адміністративне правопорушення, розгляд справи, ознайомлено с правами та обов`язками.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 25.06.2021 заступником командира роти № 3 батальйону № 1 полку № 2 Управління патрульної поліції міста Києва Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Димчук Б.П. складено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 131316 (а.с. 8) за змістом якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.06.2021 o 11:00 год перебувала у приміщенні магазину «АТБ», за адресою: м. Київ вул. Микільсько-Слобідська 2Г, без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски вдягнутої таким чином, що закриває ніс і рот, при цьому не реагуючи на неодноразові зауваження чим порушила п. п. 1 п. 2 постанови КМУ № 1236.

З огляду на зазначене встановлене адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Судом оглянуто наданий Департаментом разом з відзивом відеозапис, яким зафіксовано процедуру спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , в т.ч. під час складання оскарженої постанови, з якого вбачається, що остання дійсно перебувала в приміщенні магазину без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски вдягнутої таким чином, що закриває ніс і рот.

Позивачка факт перебування у громадському будинку місті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, фактично не заперечує, проте наголошує, що примушення носити маску порушує її права та свободи.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Відповідно до ч. 2 ст. 44-3 КУпАП перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

За правилами ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (COVID-19) з 19.12.2020 до 30.06.2021 було установлено карантин шляхом продовження дії карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, від 20.05.2020 № 392 та від 22.07.2020 № 641.

Згідно з п.п. 1 п. 2 вказаної постанови на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ( ОСОБА_1 ) не заперечує обставин, викладених у постанові по справі про адміністративне правопорушення від 25.06.2021 серії ГАБ № 131316, а саме свого перебування 25.06.2021 o 11:00 год у приміщенні магазину «АТБ», за адресою: м. Київ вул. Микільсько-Слобідська 2Г, без засобів індивідуального захисту (без захисної маски вдягнутої таким чином, що закриває ніс і рот, у тому числі виготовленої самостійно).

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною і скасування вказаної постанови ґрунтуються на тому, що відповідна заборона не була встановлена у спосіб, що визначені Конституцією і законами України.

Суд зазначає, що диспозиція ч. 2 ст. 44-3 КУпАП передбачає, що підставою для накладення штрафу є перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Отже, заборона перебування в громадських будинках, спорудах під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту встановлена безпосередньо у диспозиції ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Та обставина, що ця заборона міститься також у переліку обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених п.п. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236, сама по собі не свідчить про те, що відповідна заборона була встановлена виключно підзаконним актом та з порушенням ст.ст. 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України.

Суд звертає увагу на те, що в абз. 2 п. 3.2 рішення Конституційного Суду України № 10-р/2020 від 28.08.2020 у справі № 1-14/2020 (230/20) дійсно зазначено, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом - актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить статтям 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України.

Разом з тим вказане рішення Конституційного Суду України № 10-р/2020 від 28.08.2020 у справі № 1-14/2020 (230/20) не містить висновків про те, що заборона перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, є обмеженням конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Законність п.п. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 не є безпосереднім предметом спору і не може бути належним чином перевірена судом у межах даної справи в якій не приймає участь суб`єкт прийняття такої постанови.

З цих підстав суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що в порушення вимог чинного законодавства постанова про запровадження карантину була прийнята без введення в Україні режиму надзвичайного стану. Зазначені доводи можуть бути перевірені судом у межах справи, де предметом оскарження є відповідна постанова, а відповідачем - Кабінет Міністрів України. Надання правової оцінки законності постанови від 09.12.2020 № 1236 без забезпечення Кабінету Міністрів України права на доведення правомірності його рішення перед судом не узгоджується з принципами адміністративного судочинства.

Таким чином, з огляду на предмет позову та межі доказування в цій справі, для перевірки законності притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП належить перевірити чи було станом на 25.06.2021 на території України запроваджено карантин, а також пересвідчитись у тому, що відповідна особа перебувала в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту.

Як зазначалося, станом на 25.06.2021 карантин на всій території України було встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236, а факт перебування в магазині без вдягнутих засобів індивідуального захисту ОСОБА_1 не заперечується.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 та скасування постанови від 25.06.2021 серії ГАБ № 131316.

При цьому суд також зазначає, що у випадку порушення вимог ч. 2 ст. 44-3 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається. Настання умов, за яких у поліцейського виникає обов`язок, передбачений ч. 5 ст. 258 КУпАП України, скласти протокол про адміністративне правопорушення - не підтверджується матеріалами справи. Разом з тим складення відповідного протоколу не є істотним порушенням, яке суттєво впливає на вирішення цього спору, адже постанова 25.06.2021 серії ГАБ № 131316 винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення, як це передбачено ч. 2 ст. 258 КУпАП.

Враховуючи все наведене в сукупності, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 257, 269, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 44-3, 251, 258, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. Л. Зуєвич