Справа № 754/8944/21
Суддя: Зотько Т. А.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/7/22
Справа №754/8944/21
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2022 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Зотько Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Микитюк А.В.,

представника 3-особи: Сказки М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора з паркування Голосіївського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлова Олександра Володимировича, третя особа: Департамент транспортної інфраструктури виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 позивач звернувся до суду з позовом до Головного інспектора з паркування Голосіївського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлова Олександра Володимировича, третя особа: Департамент транспортної інфраструктури виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення.

Позивач вважає дії Інспектора з паркування та винесену ним постанову протиправною та незаконною.

Крім того, позивач посилається на те, що внаслідок протиправних дій відповідача поніс витрати на правову допомогу та витрати по сплаті судового збору, що в сукупності становить 5 454 грн.

Отже, на підставі викладеного, позивач звернувся до суду із позовом про визнання протиправною та скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення, а також просить стягнути судові витрати по справі.

Ухвалою судді від 16.06.2021 було відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судовому засіданні.

Позивач у судовому засіданні від 16.11.2021 вимоги позовної заяви підтримав, просив задовольнити, надаючи пояснення посилався на обставини, що викладені в позовній заяві та письмових поясненнях по справі.

Представник Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Куліковський В.В. у судовому засіданні заперечував, щодо вимог позовної заяви, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Відповідач Головний інспектор з паркування Голосіївського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлов О.В.в судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщався належним чином. Відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до частини першої ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Головного інспектора з паркування Голосіївського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлова О.В. від 12.05.2021 на позивача було накладеноадміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200, 00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП.

Позивач, не погоджуючись з даною постановою, звернувся до суду.

Відповідно до частини 1 статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно- телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ч.1 статті 152-1 КУпАП Порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Згідно п. 14 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1342 відведені майданчики для платного паркування повинні обов`язково бути обладнані паркувальними автоматами, платіжними пристроями та/або інформаційними знаками про способи та порядок оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування.

Абзацом третім пункту 21 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1342 визначено, що на майданчиках для платного паркування у доступному для ознайомлення користувачів місці розміщується інформація про вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування, спосіб оплати.

Як вбачається з матеріалів справи, майданчик для паркування А1020 розташовано по за межами вилиці Еспланадна, що підтверджується доданим до позовної заяви Скріншотами з Інформаційно-аналітична системи "Майно" та з додатку Київ Цифровий, та вказує на належність майданчика для паркування А1020 до ІІ територіальної зони паркування з вартістю 7 грн..

Таким чином, майданчик для паркування А1020 станом на 12.05.2021 не було облаштовано інформаційною табличкою, яка містила інформацію про належність майданчика до зон паркування та вартості паркування, що підтверджується матеріалами фотофіксації до постанови про накладення адміністративного стягнення серії 1КІ № від 12.05.2021.

Згідно із ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статі 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд не приймає в якості належного доказу пояснення Департаменту транспортної інфраструктури з посилання на Розпорядження КМДА № 445 від 03.03.2021 та Наказ Департаменту транспортної інфраструктури № Н-67 від 25.03.2021, з тих підстав, що вказані Розпорядження та Наказ є внутрішніми організаційно розпорядчими документами, які не встановлюють вартість послуг з паркування.

Розпорядженням КМДА № 445 від 03.03.2021 уповноважено Департамент транспортної інфраструктури здійснювати виключно розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування. Тобто, Департамент транспортної інфраструктури не має права встановлювати вартість послуг з паркування, втому числі посилаючись на Розпорядження КМДА № 445 від 03.03.2021.

Наказом Департаменту транспортної інфраструктури № Н-67 від 25.03.2021 затверджено перелік майданчиків для паркування та всупереч Розпорядження КМДА від 14.05.2013 № 694 майданчик для паркування А1020 віднесено до І територіальної зони паркування.

При цьому, Правила паркування визначені постановою Кабінету Міністрів України від 0312.2009 № 1342, а вартість з паркування встановлено Розпорядженням КМДА № 694 від 14.05.2013, відповідно до якого майданчика для паркування А1020 належить до II територіальної зони паркування з вартістю 7 грн.

Позивачем була здійснена сплата за паркування 12.05.2021 о 09 год. 16 хвилині, відповідно до тарифів затверджених Розпорядженням № 694 від 14.05.2013, що підтверджується квитанцією про сплату, доданою до позовної заяви.

Разом з тим, з наданого позивачем скріншоту з Інформаційно-аналітична системи "Майно вбачається, що майданчик для паркування А1020 розташовано по за межами вилиці Еспланадна, що підтверджується доданим до позовної заяви Скріншотами з Інформаційно-аналітична системи "Майно" та з додатку Київ Цифровий.

Скріншот з Інформаційно-аналітичної системи "Майно", вказує на належність майданчика для паркування А1020 до ІІ територіальної зони паркування з вартістю 7 грн..

Додані до позовної заяви скріншоти з Інформаційно-аналітична системи "Майно" підтверджують належність майданчика для паркування А1020 до II територіальної зони паркування з вартістю 7 грн.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи сторона відповідача всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України не підтвердила правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, а тому суд дійшов висновку, що вимога позивача про скасування постанови серії серія 1КІ № від 12.05.2021 винесеної Головним інспектором з паркування Голосіївського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павловим Олександром Володимировичем про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 грн, підлягає задоволенню.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 КАС України одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частинами першої-сьомої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено правовий висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду позивачем надано Договір №_3105/21 про надання правової допомоги з АО «Роман Гайдай та Партнери» від 31.05.2021 року та Акт надання послуг від 08.06.2021 та квитанція про здійснення оплати у розмірі 5000 грн..

За таких обставин, суд вважає, що вимога позивача про розподіл витрат на професійну (правничу) допомогу в частині стягнення 5 000 грн., відповідає критерію розумності та підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

В тому числі, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень сплачений позивачем судовий збір у розмірі 454 грн., відповідно до приписів ст. 139 КАС.

За таких обставин та з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5 - 11, 19, 73-77, 79, 90, 132, 139, ст. 241- 246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного інспектора з паркування Голосіївського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлова Олександра Володимировича, третя особа: Департамент транспортної інфраструктури виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Скасувати постанову серія 1КІ № від 12.05.2021 винесену Головним інспектором з паркування Голосіївського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павловим Олександром Володимировичем про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 грн..

Провадження в адміністративній справі закрити.

Стягнути з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 грн. та витрати на правову допомогу у загальному розмірі 5000 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: