Справа № 161/21642/21
Суддя: Крупінська С. С.
Дата ухвалення: 2022-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/46/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого - судді Крупінської С.С.

при секретарі Бакай Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа, на стороні відповідача: інспектор відділення поліції ЛРУП ГУНП у Львівській області капітан поліції Фостяк Ростислав Ігоровичпро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Жуковський звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа, на стороні відповідача: інспектор відділення поліції ЛРУП ГУНП у Львівській області капітан поліції Фостяк Р.І.про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.11.2021 року в поштовій скринці за місцем його проживання виявив лист з постановою про примусове стягнення з нього в користь ГУНП у Львівській області коштів в розмірі 6800 грн. З метою з`ясування підстав такого стягнення він звернувся в Державної виконавчої служби . 19.11.2021 року на вимогу позивача було надано копію постанови про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 717726 від 18.04.2021року, винесеною поліцейським ЛРУП ГУНП у Львівській області капітан поліції Фостяком Р.І. де ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Позивач вважає, що вказана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню, виходячи з таких обставин.

Як пояснює ОСОБА_1 , то 18.04.2021 року він, перебуваючи на стоянці АЗС «ОККО», зайшов в магазин АЗС підходячи до каси для придбання продуктів харчування, зіткнувся з картонною коробкою з пивом, що стояла на проході, від падіння пиво розбилось. На вимогу працівників АЗС «ОККО» сплатити вартість пошкоджених алкогольних напоїв він відмовився, мотивуючи це неправильним та небезпечним розташуванням алкогольних напоїв, в зв`язку з чим було здійснено виклик поліції, задля вирішення конфліктної ситуації. По приїзду поліції ОСОБА_1 також відмовився сплачувати вартість напоїв, мотивуючи відсутністю законних підстав на таке відшкодування, після чого працівник поліції перевіривши його документи поїхали. Жодних постанов чи протоколів праціники поліції не складали, місце роботи позивача не з`ясовували, не проводили огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак, ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 717726 від 18.04.2021року, винесеною поліцейським ЛРУП ГУНП у Львівській області капітан поліції Фостяком Р.І. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 6800 гривень, адміністративну справу закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених у позові, просив задоволити.

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Львівській області в судове засідання не з`явився, не направив до суду свого представника, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

У порядку ст. 162 КАС України відповідачем не подано відзиву на позовну заяву.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор відділення поліції ЛРУП ГУНП у Львівській області капітан поліції Фостяк Р.І.належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з копії постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 717726 від 18.04.2021року, винесеною поліцейським ЛРУП ГУНП у Львівській області капітаном поліції Фостяком Р.І., ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП за наступних фактичних обставин справи: 18.04.2021 року близько 13:27 громадянин ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на спецлінію «102» та повідомив, що в нього виник конфлікт з працівником магазину на АЗС «ОККО».

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, що тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові не зазначено, що саме встановлено поліцією по прибуттю на місце виклику, чи відбирались пояснення у позивача або інших осіб щодо фактичних обставин.

Особа, яка винесла постанову обмежилась лише вказівкою на те, що «насправді такого факту не було».

З наданої суду постанови не видається можливим достеменно встановити дійсні обставини справи та наявність умисних дій позивача щодо завідомо неправдивого виклику поліції.

Сама ж постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16-а.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року, який набрав чинності 07.08.2015 року (далі - Закон України «Про Національну поліцію»), поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

В силу приписів статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, відповідно до п. 1, 2 , 3 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 с. 9 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 77 КАС України передбачено, що докази суду надають учасники справи.

В той же час, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене вище, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем достатніми, належними та допустимими доказами не підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові, а усі сумніви щодо доведеності вини позивача в силу приписів ст. 62 Конституції України тлумачаться на його користь.

Доводи позивача, викладені у позові, та висновки суду не спростовані відповідачем, хоча у вказаній категорії справ в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність, за яке передбачена ст. 183 КУпАП, не доведений.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи судом було встановлено неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а саме: скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 717726 від 18.04.2021року, винесеною поліцейським ЛРУП ГУНП у Львівській області капітаном поліції Фостяком Р.І. про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 6800 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

В силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Під час судового розгляду справи не було встановлено у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, відсутні законні підстави для надіслання справи на новий розгляд, тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами другою-третьою статті 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Між позивачем та адвокатом Жуковським Віталієм Валентиновичем 19.11.2021 року укладений договір про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до якого перелік, об`єм та вартість правової допомоги за цим Договором, визначається за згодою сторін в актах наданої правової допомоги, які підписуються сторонами та є невід`ємними частинами Договору.

Зі змісту акту приймання-передачі наданих правових послуг від 26.11.2021 випливає, що розмір витрат на правову допомогу складається із:

200,00 грн - усна консультація

300,00 грн - складання адвокатського запиту до АЗС «ОККО»

300,00 грн - складання адвокатського запиту до ГУНП

1500,00 грн. - складання позовної заяви про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ДП 237845.

Таким чином, витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 2300 грн., що підтверджується квитанцією №17 від 26.11.2021 року про оплату правничої допомоги.

Суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові 21.01.2021 №280/2635/20, відповідно до якого КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Суд бере до уваги, що адвокатом дійсно надані послуги, які включали в себе підготовчий процес для розгляду даної справи в суді збір і систематизацію документів для вироблення правової позиції, складення та подачу адміністративного позову, витребування та надання доказів. При цьому розмір вартість погоджена сторонами та не спростована відповідачем.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2300 грн.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 90, 268-272, 286 КАС України, ст. 7, 9, 183, 251-252, 280 КУпАП, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №717726 від 18.04.2021року.

Постанову інспектора відділення поліції ЛРУП ГУНП у Львівській області капітана поліції Фостяка Ростислава Ігоровича серії ГАБ № 717726 від 18.04.2021рокупро притягнення ОСОБА_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 штрафу у сумі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень 00 копійок - скасувати.

Адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань зГоловного управління Національної поліції у Львівській області місцезнаходження: площа Генерала Григоренка, 3, Львів на користь ОСОБА_1 місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2300 (дві тисячі триста) грн. та судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 27 квітня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська