Справа № 140/7676/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2022-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/7676/21 пров. № А/857/20929/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року, ухвалене суддею Ковальчук В. Д. у м. Луцьку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у справі № 140/7676/21 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень -рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.02.2021 року № , № .

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року позов задоволено.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач здійснює роздрібний продаж столовим вином, торгівля яким не потребує отримання ліцензії на роздрібну торгівлю, тому відповідач протиправно прийняв податкове повідомленням-рішенням від 10.02.2021 року № та застосував штрафну (фінансову) санкцію в сумі 17000,00 грн.

Також суд зазначив, що позивач вправі здійснювати торгівлю без реєстратора розрахункових операцій, оскільки відноситься до ІІ групи платників єдиного податку, а тому відповідач протиправно прийняв податкове повідомленні-рішенні № від 10.02.2021 року та застосував штрафну (фінансову) санкцію в сумі 7615,30 грн.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що податковою перевіркою зафіксовано: невидачу розрахункового документа встановленої форми та непроведення розрахункової операції на повну суму покупки через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій; факт зберігання та реалізації алкогольних виробів без товаросупровідних документів (накладних). Це свідчить про порушення позивачем пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Крім того, перевіркою встановлений факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями (крім столових вин) без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю. Вказане порушення полягає в тому, що позивач здійснював торгівлю вином, на якому не вказано його приналежність до столових вин, торгівля якими не потребує отримання ліцензії. Ці обставини свідчать про порушення позивачем ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

У цьому випадку відповідач зазначає, що маркування виноробної продукції обов`язково має містити інформацію, передбачену статтею 11 Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», зокрема, має бути інформація про вид виноробної продукції. Тобто, визначати приналежність виноробної продукції до столових вин можна за інформацією на етикетці.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що, на підставі наказу від 14 січня 2021 року № 159 «Про проведення фактичної перевірки», направлень на перевірку від 14.01.2021 року № 68 та № 69 відповідач 16.01.2021 року, відповідач провів фактичну перевірку господарської одиниці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: м. Луцьк, пр-т Волі,15, де здійснює господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 .

За результатами перевірки відповідач 16.01.2021 року склав акт № 443/03-20-07-05/ НОМЕР_1 , у якому зафіксував порушення позивачем пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

У ході перевірки відповідач зафіксував факт непроведення розрахункової операції через зареєстрований опломбований та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій під час продажу вина сортового червоного сухого «Кабарне 2019», виробник ТзОВ «Виноробна компанія «Шато Чизай» ємністю 0,75 л, вміст спирту 13,5% об., за ціною 163,00 грн та зефіру біло-рожевого за ціною 30,01 грн., на підставі розрахункового документа невстановленого зразка № 00022970. Відтак, позивач, крім цього, не видав розрахунковий документ встановленої форми.

У ході перевірки відповідач також зафіксував факт порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме зберігання 15 пляшок алкогольних напоїв на суму 3798,00 грн. без товаросупровідних документів.

Крім того, за наслідками контрольно-розрахункової операції, придбано вино сортове червоне сухе «Кабарне», виробник ТзОВ «Виноробна компанія «Шато Чизай», ємністю 0,75 л, вміст спирту 13,5% об., за ціною 163,00 грн. у кількості 1 пляшки на якій відсутня інформація про приналежність вина до столового. Внаслідок цього відповідача зробив висновок, що позивач мав отримати ліцензію на торгівлю алкогольними напоями, які не належать до столових вин.

На підстав акта перевірки, відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення:

- № від 10.02.2021 року, на підставі якого застосував до позивача штрафну санкцію в сумі 7615, 30 грн. (193,01х10%+3798,00х200%) за порушення пунктів 1, 2, 12 статті 3 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- № від 10.02.2021 року, на підставі якого застосував до позивача штрафну санкцію в сумі 17000 грн., за порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Що стосується податкового повідомлення-рішення № від 10.02.2021 року, на підставі якого відповідач застосував до позивача штрафну санкцію в сумі 7615,30 грн. за порушення пунктів 1, 2, 12 статті 3 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» апеляційний суд зазначає наступне.

Цим податковим повідомлення-рішення накладено штрафну санкцію за два правопорушення, а саме:

- нероздрукування фіскального звітного чека на суму 193,01 грн. (шраф 10%);

- порушення порядку ведення обліку товарних запасів на суму 3798,00 грн. (штраф 200%).

Що стосується нероздрукування фіскального звітного чека, то апеляційний суд зазначає, що, відповідно до пунктів 1 та 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Водночас, пунктом 11 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що тимчасово, до 1 січня 2022 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах:

10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що, згідно з частиною 61 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України, з 1 січня 2021 року до 1 січня 2022 року реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій не застосовуються платниками єдиного податку другої - четвертої груп (фізичними особами - підприємцями), обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує обсягу доходу, що не перевищує 220 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, незалежно від обраного виду діяльності, крім тих, які здійснюють:

реалізацію технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту;

реалізацію лікарських засобів, виробів медичного призначення та надання платних послуг у сфері охорони здоров`я;

реалізацію ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння.

Апеляційний суд, на підставі даних витягу з реєстру платників єдиного податку № 24766 від 09.04.2021 року встановив те, що ФОП ОСОБА_1 з 01.04.2020 року є платником єдиного податку 2 групи.

Водночас відповідач не надав доказів про те, що обсяг доходу позивача перевищує розмір, встановлений частиною 61 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України.

На підставі цього, апеляційний суд стверджує, що відповідач неправомірно застосував по позивача штрафну санкції в розмірі 10% за нероздрукування фіскального звітного чека на суму 193,01 грн., що в загальному становить 19,30 грн.

Що стосується другого порушення, а саме порушення порядку ведення обліку товарних запасів, то апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб-підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Відповідно до статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ході проведення перевірки відповідач встановив факт зберігання алкогольних напоїв у місці продажу в кількості 15 пляшок вина на суму 3798,00 грн. без товаросупровідних документів.

На це позивач пояснив, що товаросупровідні документи, щодо цього товару знаходяться в іншому місці, і, якби відповідач надав певний час, то позивач зміг би їх надати. Зі слів позивача, відповідач на це прохання не відреагував.

Апеляційний суд зазначає, що, відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Вказана стаття не містить норми, яка вказує на кінцеву дату подання документів, що стосуються проведення перевірки, однак, видається логічним, що це важливо зробити до моменту прийняття рішення за результатами перевірки.

Апеляційний суд з`ясував, що позивач 22.01.2021 року на адресу відповідача подав заперечення на акт перевірки до якого долучив товаросупровідні документи на 15 пляшок вина, які, на думку відповідач, зберігались у місці продажу без облікових документів. До цих документів відноситься договір поставки та видаткові накладні № 7206 від 22.12.2020 року і № 1834 від 22.12.2020 року. Ці документи є у матеріалах справи.

Оцінивши ці обставини, апеляційний суд вважає, що відповідач безпідставно не взяв до уваги ці документи, оскільки такі дійсно засвідчують факт придбання 15 пляшок вина, згідно із переліком у додатку до акта перевірки.

Таким, апеляційний суд вважає, що позивач забезпечив належний облік товарів, які зберігаються у місці продажу, тому відповідач, на думку суду, неправомірно наклав на позивача штраф в розмірі подвійної суми вартості необлікованих товарів, що становить 7596,00 грн. (3798,00х2=7596).

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 10.02.2021 року необхідно скасувати.

Що стосується податкового повідомлення-рішення № . від 10.02.2021 року, то апеляційний суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Відповідно до частини 20 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Абзацом 6 частини другої статті 17 цього Закону передбачено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Таким чином, вищенаведеними нормами передбачена відповідальність у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій. При цьому, фінансові санкції не застосовуються у випадку роздрібної торгівлі столовими винами без наявності ліцензії.

Відповідач у ході проведення перевірки зафіксував те, що позивач продав вино сортове сухе червоне Каберне, 2018 року, торгової марки Chizay, вміст спирту 13,5% об. на пляшці якого не було інформації про те, що це вино є столовим. На основі цього, відповідач зробив висновок про те, що позивач здійснює торгівлю не столовими винами, а тому мав отримати ліцензію на їх продаж.

Однак, апеляційний суд заперечує ці твердження відповідача з огляду на те, що маркування алкогольної продукції, зокрема вин, належить до зони відповідальності виробника цієї продукції, і аж ніяк не до продавця.

Крім того, класифікація вин за групами наведена в розділі 4 Національного стандарту України «Вина. Загальні технічні умови» (ДСТУ 4806:2007), відповідно до якого вина поділяються на столові (сухі, напівсухі, напівсолодкі) та кріплені (міцні і десертні - солодкі, лікерні).

На етикетці вина, яке було реалізоване в ході проведення перевірки, а саме вино сортове сухе червоне Каберне, 2018 року, торгової марки Chizay, вміст спирту 13,5% об., вказано, що це вино сухе, а отже, зважаючи на вимоги (ДСТУ 4806:2007), відноситься до столових вин.

З огляду на викладене, оскільки вино сортове сухе червоне Каберне, 2018 року, ТМ Chizay, вміст спирту 13,5% об., є столовим вином, роздрібний продаж якого здійснюється суб`єктами господарювання без отримання ліцензії на роздрібну торгівлю, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції в сумі 17000,00 грн. за порушення статті 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10.02.2021 року.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вважає, що адміністративний позов необхідно задовольнити та скасувати оскаржені податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року в справі № 140/7676/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Постанова складена 06.05.2022 року