Справа № 303/7616/21
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2022-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 303/7616/21 пров. № А/857/4716/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Хабазні Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Мукачівської міської ради на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 лютого 2022 року, прийняте суддею Куцкір Ю.Ю. у місті Мукачево, повний текст складений 07.02.2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради Бошко Василя Степановича, Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради та Мукачівської міської ради про скасування постанови,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася з адміністративним позовом до інспектора з паркування Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради Бошко Василя Степановича, Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради та Мукачівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії АГ №009578.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 лютого 2022 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що судом не встановлено фактичних даних, які б свідчили про те, що позивач, керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Крім того, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам, передбачених статтею 283 Кодексу України про адміністративне правопорушення, оскільки в ній не зазначено відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

З доданих до постанови фотоматеріалів не можна зробити висновку про паркування автомобіля в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Мукачівською міською радою подано апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що позивач, керуючи транспортним засобом MAZDA, номерний знак НОМЕР_1 , 17 вересня 2021 року о 10 год. 56 хв. в місті Мукачево, по вулиці Ілони Зріні, 4, здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

До постанови додані три фотознімки, на яких транспортний засіб зображений з різних/протилежних ракурсів. Такі фотознімки створені 17.09.2021 року о 10:57 год, окрім того містять географічні координати «48.430N 22.71», які згідно відкритих даних картографічного веб-- сайту Карти Google (режим доступу: https://www.google.com.ua/maps) відповідають місцю вчинення адміністративного правопорушення, що вказане у постанові. Відтак, фотодокази відтворюють дату, час, місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та містять географічні координати, що вказують на місце вчинення адміністративного правопорушення.

При зверненні до суду позивач не заперечувала факту залишення автомобіля на вулиці Зріні Ілони, натомість вказувала, що її машина була припаркована більш як 10 метрів від пішохідного переходу. Суд першої інстанції такі доводи позивача залишив поза увагою та не врахував того, що такі не спростовують фактичні обставини справи, адже не стосуються суті вчиненого правопорушення. Інших підстав, які б вказували на відсутність у діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП саме у частині порушення підпункту «в» пункту 8.4 Правил, в оскаржуваному рішенні судом не вказано.

Апелянт також звертає увагу на те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених частиною 1 статтею 122 КУпАП, посадові особи діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені відповідного виконавчого комітету, а відтак, відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме виконавчий орган сільської, селищної чи міської ради.

Така позиція кореспондується з висновками, викладених у постановах Верховного Суду від 26.12.2019 року у справі № 724/716/16, від 17.06.2020 року у справі № 127/6881/17, від 17.09.2020 року № 742/2298/17.

Звертає увагу суду на те, що вимога про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу не була заявлена позивачем у позовній заяві, в матеріалах справи відсутні клопотання (заява) про відшкодування таких витрат та докази їх понесення.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що 17.09.2021 року інспектором з паркування Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради Бошко В.С. було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення за правопорушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) на позивача у виді штрафу (340 грн.) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП (а.с. 6).

В постанові зазначено, що 17.09.2021 року о 10 год. 56 хв. в м.Мукачево, по вул. Ілони Зріні, 4, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MAZDA, номерний знак НОМЕР_1 , здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушила п.8.4В ПДР України.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пункту 8.2-1 ПДР дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху.

Згідно з пунктом 8.4 «в» ПДР заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

До заборонних знаків віднесено знак 3.34 «Зупинку заборонено» - забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху). У населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із змісту пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною 3 статті 219 КУпАП встановлено, що від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 3 статті 122 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Відповідно до положень статті 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки) цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) інспектор з паркування зобов`язаний розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Із фотографій, доданих позивачем до позовної заяви (а.с.7) вбачається, що транспортний засіб марки MAZDA, номерний знак НОМЕР_1 зупинено в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Суд не бере покликання ОСОБА_1 на те, що із доданих до постанови фотознімків взагалі не вбачається правопорушення, яке зазначено у постанові, позаяк нібито її автомобіль був припаркований більше як 10 метрів від пішохідного переходу, однак позивача притягнуто до відповідальності за порушення пп. «в» п.8.4 ПДР, тобто за зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а не пп. «г» п.15.9 ПДР.

Згідно з частиною 1 статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Із матеріалів справи встановлено, що саме ОСОБА_1 є власником автомобіля марки MAZDA, номерний знак НОМЕР_1 . З приводу її покликань на те, що вона не керувала транспортним засобом на час вчинення правопорушення, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з п.3 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затв. постановою КМ України № 1197 від 14.11.2018 року, підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є:

1) визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування;

2) визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем;

3) оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом;

4) користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички);

5) користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу;

6) оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона.

Особи, які звертаються до сервісного центру МВС для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, як підтвердження внесення таких відомостей отримують засвідчене печаткою сервісного центру МВС повідомлення з Реєстру у паперовій формі згідно із додатком 7 (п.40 вказаного Порядку).

Позивач не скористався своїм правом на внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу.

З огляду на вищенаведене, оскільки не було внесено відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено стягнення згідно із нормами чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційний суд не здійснює новий розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 229, 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Мукачівської міської ради задовольнити.

Скасувати рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 лютого 2022 року у справі №303/7616/21 та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 05.05.2022 року.