Справа № 280/647/21
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року Справа № 280/647/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., за участю секретаря судового засідання Погомій Я.І.

представників:

позивача Драч Б.В.,

відповідача Кравченко С.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) до Приватного підприємства «ТОРГОВИЙ ДІМ «СІЧ» (вул. Аваліані, буд. 5, кв. 39, м. Запоріжжя, 69068) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява, надіслана засобами поштового зв`язку 30.12.2020, Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач, ГУ ДПС у Запорізькій області) до Приватного підприємства «ТОРГОВИЙ ДІМ «СІЧ» (далі відповідач, ПП «ТД «СІЧ»), в якій позивач просить суд: підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків відповідача, застосованого на підставі рішення в.о. заступника начальника позивача від 20.10.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв`язку з відмовою платника податків у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області, 20.10.2020 року о 09 год. 00 хв. прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна ПП «ТД «СІЧ» (), яке було надіслане на адресу відповідача, відповідно до вимог ст.94 ПК України. У зв`язку із викладеним, на підставі п.94.10 ст. 94 ПК України просить суд підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків ПП «ТД «СІЧ».

Ухвалою від 27.01.2021 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

08.02.2021 від позивача до суду надійшла заява на усунення недоліків позову.

Ухвалою від 10.02.2021 у справі було відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене на 03.03.2021.

03.03.2021 від представника позивача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №280/6742/20.

У судове засідання 03.03.2021 представники сторін, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не прибули.

Ухвалою від 03.03.2021 провадження у справі було зупинене до набрання законної сили судовим рішенням у справі №280/6742/20.

За даними Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 у справі №280/6742/20 було задоволено апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області, скасоване рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2020 у справі №280/6742/20, у задоволенні позову Приватного підприємства «Торговий дім «СІЧ» відмовлено.

Ухвалою від 18.10.2021 провадження у справі поновлене, судове засідання призначене на 01.11.2021.

01.11.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позов та клопотання про залишення позову без розгляду.

У відзиві відповідач зазначив, що податковий орган повинен звернутися за підтвердженням адміністративного арешту майна в межах 96 годин, протягом яких суд може підтвердити обґрунтованість такого арешту. Сплив вищезазначеного строку, який в силу абзацу 2 пункту 94.10 статті 94 ПК України не може бути продовжений, унеможливлює правозастосування цієї норми в силу законодавчих приписів, а не розсуду суду. Отже, в разі, коли минуло 96 годин з моменту застосування адміністративного арешту, він припиняється в силу закону безвідносно до причин, з яких рішення суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту не було прийнято. В зв`язку з закінченням 96 годин з моменту застосування адміністративного арешту, такий арешт є припиненим, а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 01.11.2021 у задоволенні клопотання представника ПП «ТД «СІЧ» про залишення без розгляду позовної заяви у справі №280/647/21 було відмовлено.

Протокольною ухвалою від 01.11.2021 судове засідання відкладалось до 15.11.2021.

15.11.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив. У відзиві відповідач посилається на те, що приписи статті 94 ПК України встановлюють наслідком не підтвердження судом протягом 96 годин обґрунтованості адміністративного арешту майна, застосованого контролюючим органом, припинення такого арешту (раніше стаття мала іншу редакцію, було застосовано термін «зупинення»). Водночас вона ж надає платнику податків право звертатися до суду з метою оскарження такого рішення та скасування адміністративного арешту майна. При цьому реалізація цього права не обумовлена певним строком. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

В судовому засідання, 15.11.2021, представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив.

Враховуючи норми ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), у судовому засіданні 15.11.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, судом встановлені наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.09.2020 в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області був прийнятий наказ №2412 «Про проведення фактичної перевірки ТД «ТД «СІЧ» та направлення від 21.09.2020 за №2433, 2434, 2435, 2436, 2437.

22.09.2020 посадовими особами ГУ ДПС у Запорізькій області було здійснено вихід на фактичну перевірку складу-магазину за адресою: м. Запоріжжя, пр. 40-річчя Перемоги, буд. 63/А, в якому здійснює діяльність ПП «ТД «СІЧ» та складено акт №6/8/08/01/05/35148048 від 22.09.2020 про відмову у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

У зв`язку з відмовою платника податків у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області, 20.10.2020 року о 09 год. 00 хв. прийняте рішення про застосування адміністративного арешту майна ПП «ТД «СІЧ».

Враховуючи викладене, ГУ ДПС у Запорізькій області звернулось до суду із позовною заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами частини четвертої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкти владних повноважень мають право звернутись до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Право звернення до суду суб`єктом владних повноважень - податковим органом визначено статтею 94 Податкового кодексу України, а саме на суд покладено обов`язок перевірити обґрунтованість рішення контролюючого органу про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Відтак, для здійснення судового контролю за рішенням податкового органу, яке зачіпає права та інтереси платника податків, податковий орган зобов`язаний звернутись до суду.

Зверненню податкового органу до суду передує процедура застосування адміністративного арешту, встановлена статтею 94 Податкового кодексу України, відповідно до якої, контролюючим органом може бути накладено арешт на майно платника податків, який полягає у обмежені або забороні платнику податків реалізацію прав розпорядження або користування його майном.

Згідно з пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з пунктом 94.3 статті 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Відповідно до пункту 94.4 статті 94 Податкового кодексу України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно з пунктом 94.5 статті 94 Податкового кодексу України, умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Відповідно до пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Згідно з пунктом 94.10 - 94.13 статті 94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків винесено ГУ ДПС у Запорізькій області 20.10.2020, в свою чергу позовна заява надійшла до суду 30.12.2020 (надійшла до суду 25.01.2021).

Як зазначено судом вище, відповідно до пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Відповідно до підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 Податкового кодексу України, припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Таким чином, податковий орган повинен звернутися за підтвердженням адміністративного арешту майна в межах 96 годин, протягом яких суд може підтвердити обґрунтованість такого арешту. Сплив вищезазначеного строку, який в силу абзацу 2 пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України не може бути продовжений, унеможливлює правозастосування цієї норми в силу законодавчих приписів, а не розсуду суду.

Отже, в разі, коли минуло 96 годин з моменту застосування адміністративного арешту, він припиняється в силу закону безвідносно до причин, з яких рішення суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту не було прийнято.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №815/3986/16, від 13.01.2021 у справі №520/9872/18, від 16.12.2020 №820/5045/18, від 24.04.2020 у справі №805/4974/18-а, від 28.03.2019 у справі №П/811/1722/17, від 27.08.2019 у справі №520/11050/18, від 15.05.2018 у справі №820/2312/17, від 22.05.2018 у справі №820/2040/17 та інших.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, враховуючи, що з моменту прийняття рішення ГУ ДПС у Запорізькій області минуло більш ніж 96 годин, суд вважає, що позовні вимоги заявлені з порушенням приписів встановлених ст.94 ПК України та задоволенню не підлягають.

Решта доводів позивача, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладених обставин у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) до Приватного підприємства «ТОРГОВИЙ ДІМ «СІЧ» (вул. Аваліані, буд. 5, кв. 39, м. Запоріжжя, 69068) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано «10» травня 2022 року.

Суддя Р.В. Кисіль