Справа № 560/2521/22
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2022-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2521/22
РІШЕННЯ

іменем України

06 травня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у припиненні ОСОБА_1 виплати пенсії за віком на пільгових умовах;

- поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком на пільгових умовах з 02.02.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області врахувати ОСОБА_1 періоди роботи згідно довідки від 28.04.2021 № 53-19-948;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області взяти для розрахунку ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах довідки про заробітну плату від 15.06.2021 №1986/99-10-04, від 15.06.2021 №1987/99-10-04, від 30.07.2021 №б/н, від 05.07.2021 №б/н.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було протиправно припинено виплату пенсії, через відсутність необхідного пільгового стажу.

Вказує, що причиною припинення виплати пенсії стало відсутність сплати страхових внесків підприємством, на якому працював позивач, до Пенсійного фонду російської федерації, що, на думку позивача, не відповідає вимогам чинного законодавства. Зважаючи на це, позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 15.02.2022 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідачем не надано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами з урахуванням ст. 126 КАС України, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

14.09.2019 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах згідно із пунктом 8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003, з врахуванням довідок про заробітну плату за період роботи з жовтня 2005 року по травень 2015 року від 05.06.2015 року №06-02, 06-03, виданих державним унітарним підприємством м. москва "Мосміськтранс", філіалом трамвайного депо імені Русакова.

Страховий стаж склав 32 роки 6 місяців 28 днів, в тому числі пільговий стаж 12 років 8 місяців 28 днів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03.02.2020 №96 позивачу припинено виплату пенсії за віком на пільгових умовах з 01.02.2020, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу та права на пенсію.

Листом від 27.02.2020 позивача повідомлено про те, що на запит пенсійного органу 16.01.2020 надійшов лист державної установи - відділення Пенсійного фонду російської федерації в м. москва та московській області від 13.12.2019 №207-1/04/26158, відповідно до якого в період з 2005 року по 2011 рік внески до Пенсійного фонду російської федерації позивачем не сплачувались.

Враховуючи вищезазначене, страховий та пільговий стаж позивача переглянуто. Страховий стаж склав 27 років 1 місяць 8 днів, пільговий - 7 років 2 місяці 24 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В подальшому, позивач звернувся до державного унітарного підприємства м. москва "Мосміськтранс" філіала трамвайного депо імені Русакова для отримання підтверджуючих документів щодо сплати страхових внесків.

У відповідь на його звернення, позивач отримав довідки про заробітну плату від 15.06.2021 №1986/99-10-04, від 15.06.2021 №1987/99-10-04, від 30.07.2021 №б/н, від 05.07.2021 №б/н, копії яких присутні в матеріалах справи.

21.09.2021 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про поновлення виплати пенсії та надав оновлені довідки про заробітну плату, в яких зазначено, що з усіх зазначених у довідках сум здійснювались відрахування на соціальне страхування до пенсійного фонду російської федерації.

Листом від 11.10.2021 відповідач повідомив позивача про те, що відсутні підстави для врахування страхового та пільгового стажу періодів роботи позивача на території російської федарації з жовтня 2005 року по грудень 2011 року.

Вважаючи порушеними свої права, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Згідно з приписами статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV (надалі, також - Закон № 1058-IV), страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону № 1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до абзацу 3 статті 3 федерального закону «Про трудові пенсії в російській федерації» від 17.12.2001 №173-ФЗ, іноземні громадяни та особи без громадянства, які постійно проживають в російській федерації, мають право на трудову пенсію нарівні з громадянами російської федерації, за винятком випадків, встановлених федеральним законом або міжнародним договором російської федерації.

Федеральним законом від 03.12.2011 №379-ФЗ внесено зміни в статтю 7 федерального закону «Про обов`язкове пенсійне страхування в російській федерації» №167-ФЗ від 15.11.2001, відповідно до яких, застрахованими особами є особи, на яких поширюється обов`язкове пенсійне страхування відповідно до цього закону.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо відмови відповідача у зарахуванні до страхового стажу позивача для призначення пенсії періоду роботи в російській федерації, у зв`язку з відсутністю даних про сплату страхових внесків.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що єдиною підставою у не зарахуванні відповідачем спірних періодів є не підтвердження Пенсійним фондом російської федерації сплати страхових внесків роботодавцем позивача за період з жовтня 2005 по грудень 2011.

На переконання суду вказана відмова позивачу зроблена з формальних підстав та не містить в собі ніякого нормативного підґрунтя.

Так, у листі Пенсійного фонду російської федерації, на який посилається відповідач вказано, що питання нарахування страхових внесків в Пенсійний фонд рф і обов`язок подання роботодавцем даних персоніфікованого обліку залежить від статусу іноземця в період, за який роботодавець звітується в Пенсійний фонд.

Обов`язок реєстрації в системі обов`язкового пенсійного страхування іноземних громадян і осіб без громадянства, та відповідно, сплати за них страхових внесків на фінансування страхової частини трудової пенсії в бюджет ПФР виник 01.01.2012 року. Звітність по вказаній категорії осіб надавалася починаючи зі звітного періоду - 1 квартал 2012 року.

Таким чином, вказаний лист не засвідчує факту несплати страхових внесків за спірні періоди, а тільки зазначає, що звітність щодо сплати таких внесків, в силу змін до законодавства рф, розпочата з 01.01.2012.

Окрім цього, відповідачем припиняючи виплату пільгової пенсії не надано належної правової оцінки усім поданим у підтвердження страхового стажу та стажу роботи водієм міського пасажирського транспорту, які видані роботодавцем позивача та засвідчують як факт особливого характеру роботи, так і сплату усіх необхідних внесків до Пенсійного фонду рф.

Необхідно наголосити, що вказані документи оформлені належним чином, факт підробки чи неналежність вказаних документів відповідачем не доведені.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі по тексту - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Відповідач не ставить під сумнів достовірність та точність внесених до трудової книжки записів про роботу позивачем на регулярних міських пасажирських маршрутах. На переконання суду, записи в трудовій книжці щодо роботи позивача самі по собі дають вичерпну інформацію про особливий характер його роботи.

Суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів).

Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Так, сплата страхових внесків, як єдина підстава у відмові призначення пенсії є протиправною, оскільки покладає на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду: від 27 березня 2018 року, справа № 208/6680/16-а; від 24 травня 2018 року, справа № 490/12392/16-а; від 20 березня 2019 року, справа № 688/947/17; від 9 вересня 2019 року, справа №242/5448/16-а; від 31 жовтня 2019 року, справа № 235/7373/16.

Таким чином, на переконання суду відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу та спеціального стажу водія міського пасажирського транспорту періоди роботи позивача з жовтня 2005 року по грудень 2011 року.

Стосовно позовної вимоги щодо зобов`язання поновити позивачу виплату пенсії за віком на пільгових умовах, починаючи з 02 лютого 2020 року, суд зазначає таке.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

При цьому, адміністративний суд з урахуванням фактичних обставин зобов`язаний здійснити ефективний захист порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій.

Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналіз зазначених норм у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України виходить за межі позовних вимог, обравши спосіб захисту: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо припинення виплати пенсії на пільгових умовах позивачу від 03.02.2020 та поновити виплату такої пенсії з 01.02.2020 (дата припинення виплати пенсії).

Виходячи із заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідач не діяв на підставі закону, без урахування усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Предметом позову є одна вимога немайнового характеру, яка хоч і задоволена частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог. Такий механізм розподілу витрат зі сплати судового збору застосовано Верховним Судом у рішенні від 16.06.2020 по справі №620/1116/20.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 992,40 гривень, тому ці витрати слід присудити на його користь.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03.02.2020 №96, яким припинено ОСОБА_1 виплату пенсії за віком на пільгових умовах з 01.02.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати до пільгового та страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з жовтня 2005 року по грудень 2011 року (включно) на державному унітарному підприємстві м. москва "Мосміськтранс" філіала трамвайного депо імені Русакова.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії на пільгових умовах з 01.02.2020, відповідно п. 8 ч. 2 ст. 114 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Я.В. Драновський