Справа № 380/22269/21
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2022-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2022 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області про визнання нечинною номенклатури справ, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області , місцезнаходження: 81555, Львівська обл., смт Великий Любінь, вул. Львівська, 74 (далі відповідач; Великолюбінська селищна рада), в якій позивач просив:

- визнати протиправними дії розпорядника інформації щодо надання ОСОБА_1 недостовірної інформації - Номенклатури справ Великолюбінської селищної ради на 2016-2019 роки, до якої внесено відомості, що не відповідають дійсності;

- визнати Номенклатуру справ Великолюбінської селищної ради на 2016-2019 роки нечинною, у зв`язку з наявними ознаками службового підроблення цього офіційного документа, внесенням до нього відомостей, що не відповідають дійсності і, які суперечать вимогам «Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» та «Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів»;

- стягнути з Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 моральну (немайнову) шкоду, що була спричинена внаслідок незаконних і протиправних дій суб`єкта владних повноважень - Великолюбінської селищної ради щодо надання на запити Номенклатури справ Великолюбінської селищної ради на 2016-2019 роки, до якої внесено відомості, що не відповідають дійсності в розмірі 75000,00 грн.

Ухвалою від 06.12.2021 суддя залишила позовну заяву без руху.

Ухвалою від 04.01.2022 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі.

Ухвалою від 06.05.2022 суд закрив провадження в частині позовних вимог про визнання протиправними дій розпорядника інформації щодо надання ОСОБА_1 недостовірної інформації - Номенклатури справ Великолюбінської селищної ради на 2016-2019 роки, до якої внесено відомості, що не відповідають дійсності та про стягнення з Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 моральну (немайнову) шкоду, що була спричинена внаслідок незаконних і протиправних дій суб`єкта владних повноважень - Великолюбінської селищної ради щодо надання на запити Номенклатури справ Великолюбінської селищної ради на 2016-2019 роки, до якої внесено відомості, що не відповідають дійсності в розмірі 75000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Номенклатура справ Великолюбінської селищної ради на 2016-2019 роки не містить обов`язкового елементу для ідентифікації такого документа, організації обліку та надання йому юридичної сили (відсутній реєстраційний номер, що засвідчує його не реєстрацію у відповідному журналі реєстрації внутрішніх або вихідних документів Великолюбінської селищної ради). Номенклатура справ розробляється щорічно, а не один раз на чотири чи п`ять років, як це зроблено у спірному випадку, що теж засвідчує порушення Правил та незаконну діяльність селищної ради. Номенклатура справ на 2016-2019 роки містить ознаки службових підроблень, оскільки затверджена головою селищної ради тільки 02.01.2019, хоч функціонувала з 2016 року, тобто без затвердження її селищним головою. Індекси справ, їх найменування, терміни зберігання та статті Номенклатури справ Великолюбінської селищної ради на 2016-2019 роки не відповідають вимогам Переліку (чинних) типових документів, що створюються під час діяльності державних органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій із зазначенням строків зберігання. Номенклатура справ Великолюбінської селищної ради на 2016-2019 роки на засіданні ЕПК ДАЛО не розглядалась і не погоджувалась, як це вказано у тексті самого документа, що свідчить про підроблення погоджувальних написів у тексті Номенклатури, що підтверджено офіційним листом ДАЛО.

Таким чином, на думку позивача, Великолюбінська селищна рада у відповідь на журналістські запити надала інформацію (документ), яка не відповідає дійсності, тобто службовими особами згаданого органу місцевого самоврядування вчинено складання, видача завідомо неправдивого офіційного документа, шляхом внесення до цього офіційного документа завідомо неправдивих відомостей.

29.03.2022 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що відповідачем розроблено номенклатуру справ Великолюбінської селищної ради на 2020 рік, яка схвалена: експертною комісією Великолюбінської селищної ради 06.05.2020, експертною комісією архівного відділу Городоцької районної державної адміністрації 19.05.2020 та погоджена експертно-перевірною комісією Державного архіву Львівської області 02.06.2020. Таким чином, номенклатура справ Великолюбінської селищної ради на 2016-2019 роки з моменту прийняття та погодження експертно-перевірною комісією Державного архіву Львівської області нової номенклатури Великолюбінської селищної ради на 2020 рік є нечинною, що свідчить про безпідставність позову.

31.03.2022 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив про невідповідність Номенклатури справ Великолюбінської селищної ради на 2016-2019 роки вимогам Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні сторони у справі не звертались.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

На журналістські запити позивача відповідач листом від 10.09.2021 №1116 надіслав йому, серед іншого, Номенклатуру справ Великолюбінської селищної ради на 2016-2019, яка затверджена селищним головою 02.01.2019.

Вважаючи Номенклатуру справ Великолюбінської селищної ради на 2016-2019 роки нечинною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

У частині першій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому вказаним Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав, свобод та інтересів осіб.

Однак, порушення вимог Закону діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову.

Таким чином, у першу чергу при розгляді цієї справи необхідно встановити наявність порушення відповідачем своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю прав чи законних інтересів позивача, тобто наявність в останнього права на позов у матеріальному розумінні.

Як видно зі змісту позовних вимог, позивач оскаржує правомірність Номенклатури справ Великолюбінської селищної ради на 2016-2019 роки та просить визнати її нечинною.

Отже, перед наданням оцінки аргументам позивача щодо правомірності прийнятої відповідачем Номенклатури справ Великолюбінської селищної ради на 2016-2019 роки суд вважає за необхідне встановити наявність порушення такою прав чи законних інтересів позивача, а відтак і вирішити питання наявності у позивача права на звернення до адміністративного суду шляхом подання цього позову.

Відносини, пов`язані із формуванням, обліком, зберіганням і використанням Національного архівного фонду, та інші основні питання архівної справи регулює Закон України «Про Національний архівний фонд та архівні установи» від 24.12.1993 № 3814-XII (далі Закон України № 3814-XII).

Відповідно до понятійного апарату вказаного Закону номенклатура справ це обов`язковий для кожної юридичної особи систематизований перелік назв справ, що формуються в її діловодстві, із зазначенням строків зберігання справ.

Єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі установи) встановлюють Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені Наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 № 1000/5 (далі Правила № 1000/5).

Згідно з вказаними Правилами складання номенклатури справ включається до процесу систематизації та зберігання документів у діловодстві.

Відповідно до глави 1 розділу IV Правил № 1000/5 номенклатура справ призначена для встановлення в установі єдиного порядку формування справ незалежно від форми носія інформації, забезпечення їх обліку, оперативного пошуку документів за їх змістом і видом, визначення строків зберігання справ і є основою для складання описів справ постійного та тривалого (понад 10 років) зберігання, а також для обліку справ тимчасового (до 10 років включно) зберігання.

Закріплена в номенклатурі схема систематизації справ використовується при розробленні схеми картотеки на виконані документи.

Існують такі види номенклатур справ: типова, примірна, номенклатура справ установи, номенклатура справ структурного підрозділу.

Незалежно від наявності типової чи примірної номенклатури справ кожна установа повинна мати власну номенклатуру справ.

Номенклатура справ установи (зведена номенклатура) складається службою діловодства. Методична допомога у складанні номенклатури справ надається архівом установи (посадовою особою, відповідальною за архів).

Під час складання номенклатури справ установи використовується структурний або функціональний принцип її побудови.

Під час розроблення номенклатури справ установи, крім зведення номенклатур справ структурних підрозділів, з метою більш повного охоплення документообігу вивчається та аналізується діяльність установи в цілому. При цьому використовуються положення (статути) про установу та її структурні підрозділи; штатні розписи; типові або примірні номенклатури справ; номенклатури та описи справ за минулі роки; класифікатори документів і кореспондентів; реєстраційно-облікові та контрольні картотеки; типовий та галузеві переліки видів документів із зазначенням строків їх зберігання, а також ураховуються завдання установи на наступний рік.

Номенклатура справ установи (зведена) складається за уніфікованою формою, наведеною в додатку 10 до цих Правил, на підставі номенклатур справ структурних підрозділів, розроблених за аналогічною формою, наведеною в додатку 11 до цих Правил.

Номенклатури справ установи та її структурних підрозділів оформлюють так, як визначено у пункті 13 глави 1 розділу IV Правил № 1000/5.

Номенклатура справ установи підписується керівником служби діловодства установи, візується керівником архіву установи (посадовою особою, відповідальною за архів) та схвалюється ЕК установи.

Новостворені установи незалежно від форми власності повинні не пізніше одного року з початку діяльності подати схвалену ЕК установи номенклатуру справ на розгляд ЕПК (ЕК) відповідної державної архівної установи, архівного відділу міської ради, у зоні комплектування яких вони перебувають, для проведення експертизи цінності документів з метою їх можливого віднесення до НАФ.

Установи, у діяльності яких утворюються документи НАФ, у подальшому подають свою номенклатуру справ на розгляд ЕПК (ЕК) відповідної державної архівної установи, архівного відділу міської ради, у зоні комплектування яких вони перебувають.

Установи, у діяльності яких не утворюються документи НАФ, подають номенклатуру справ ЕК органу вищого рівня (за наявності). У разі відсутності установи вищого рівня номенклатура справ схвалюється власною ЕК.

Номенклатура справ установи підлягає погодженню з відповідним державним архівом або схваленню органом вищого рівня один раз на п`ять років або невідкладно в разі істотних змін у власності майна, структурі, функціях та характері роботи установи, втрати чинності типовим (галузевим) переліком документів із зазначенням строків їх зберігання.

Погоджена ЕПК відповідного державного архіву номенклатура справ затверджується керівником установи.

Номенклатура справ установи складається у чотирьох примірниках. Перший (недоторканний) примірник зведеної номенклатури справ зберігається у службі діловодства, другий - використовується службою діловодства як робочий, третій - передається до архіву установи для здійснення контролю за формуванням справ у структурних підрозділах, четвертий - надсилається до відповідної державної архівної установи, архівного відділу міської ради або органу вищого рівня.

Установи, у діяльності яких не утворюються документи НАФ, складають номенклатуру справ установи у трьох примірниках, якщо вони не мають органу вищого рівня.

Номенклатура справ структурного підрозділу установи складається у двох примірниках. Один примірник номенклатури передається службі діловодства.

Для використання в роботі структурні підрозділи установи отримують засвідчені в установленому порядку витяги з відповідних розділів затвердженої номенклатури справ установи.

Протягом року структурні підрозділи забезпечують ведення номенклатур справ, зокрема за необхідності вносять до них за погодженням зі службою діловодства та архівом (посадовою особою, відповідальною за архів) нові справи, не передбачені чинною номенклатурою справ, застосовуючи при цьому резервні номери наприкінці номенклатури.

Наприкінці року номенклатура справ установи обов`язково закривається підсумковим записом, що підписує керівник служби діловодства установи. Про фактичну наявність заведених за рік справ повідомляється керівник архіву установи (посадова особа, відповідальна за архів).

Погоджена з ЕПК відповідного державного архіву (ЕК органу вищого рівня) номенклатура справ установи наприкінці кожного року уточнюється, передруковується, затверджується керівником установи та вводиться в дію з 01 січня нового року.

При підготовці номенклатури справ установи використовується також Перелік типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5 (далі Перелік).

З аналізу наведених положень Закону України № 3814-XII та підзаконних нормативно правових актів видно, що номенклатура справ установи, як один із видів номенклатур справ, являє собою обов`язковий для кожної юридичної особи систематизований перелік назв справ, що формуються в її діловодстві, із зазначенням строків зберігання справ.

Тобто за своєю природою номенклатура справ є внутрішнім документом юридичної особи, який формується з метою належного упорядкування та зберігання справ, які створюються при здійснення діяльності такою юридичною особою.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що оскаржена позивачем Номенклатура справ Великолюбінської селищної ради на 2016-2019 роки не має жодного правового впливу на інших осіб, в тому числі і на позивача, позаяк не породжує жодних правових наслідків у формі прав чи обов`язків.

Суд також звертає увагу на те, що позивач не зазначив як саме Номенклатура справ Великолюбінської селищної ради на 2016-2019 роки зачіпає його права чи охоронювані законом інтереси.

Суд зазначає, що відсутність у позивача прав чи обов`язків у зв`язку з існуванням Номенклатури справ Великолюбінської селищної ради на 2016-2019 роки позбавляє останнього права на звернення до суду із цим позовом в порядку адміністративного судочинства.

Суд при розгляді справи враховує висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 22.08.2018 у справі № 815/1568/16.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про відсутність у позивача права на позов у матеріальному розумінні, оскільки він не довів порушення його прав чи охоронюваних законом інтересів рішеннями чи діями відповідача.

Зважаючи на відсутність у позивача права на позов у матеріальному розумінні, суд не надає оцінки його аргументам про протиправність Номенклатури справ Великолюбінської селищної ради на 2016-2019 роки.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позву необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області про визнання нечинною номенклатури справ, - відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.