Справа № 367/1426/21
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2022 року № 367/1426/21

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши в м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишневої територіальної громади Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міськрайонного суду Київської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до Вишневої територіальної громади Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Вишневої територіальної громади Київської області, у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки на території Вишневої територіальної громади Київської області в межах с. Крюківщина Київської області згідно поданих графічних матеріалів для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства розміром 2,0 га, ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Вишневу територіальну громаду Київської області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки на території Вишневої територіальної громади Київської області в межах с. Крюківщина Київської області згідно поданих графічних матеріалів для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,25 га, та для ведення особистого селянського господарства розміром 2,0 га, ОСОБА_1 .

Ухвалою Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 01.03.2021 дану справу направлено за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 провадження по даній справі відкрито та вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження без проведення судового засідання.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що своєю бездіяльністю відповідач свідомо порушує право позивача на безоплатну передачу земельної ділянки у власність.

Відповідачем надано суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач не звертався до останнього з відповідною заявою, як передбачено чинним законодавством.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

Так, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 13 травня 2020 року, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, та на підставі вищезазначеного посвідчення має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Так, 08.05.2020 року, позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Київський області з метою скористатися своїм правом на отримання земельної ділянки у власність та просила надати інформацію, про земельну ділянку на території, яка на той час знаходилася у віданні Крюківщинської сільської ради в межах с. Крюківщина Київської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,25 га. та для ведення особистого селянського господарства розміром 2, 0 га.

У відповідь на запит у своєму листі від 18.05.2020 № ПІ-587/0-580/0/63-20, Держгеокадастр зазначив, що відповідно до державної статистичної звітності з кількісного обліку земель станом на 01.01.2016 року на території Києво-Святошинського району Київської області обліковуються наступні площі земель запасу та земель, не наданих у власність та постійне користування в межах населених пунктів становить:

- Землі, не надані у власність або постійне користування 1,9120.

Враховуючи відповідь від Держгеокадастру, позивач звернулася з запитом, щодо надання інформації про земельні ділянки на території, які знаходиться у віданні Крюківщинської сільської ради в межах с. Крюківщина Київської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,25 га. та для ведення особистого селянського господарства розміром 2, 0 га..

Однак, Сільська рада, розглянувши запит, щодо надання інформації, у своїй відповіді № 02-26/1139 від 22.10.2020 року, зазначила, що інвентаризація земель за 2014-2020 року Крюківщинською сільської радою не проводилась, і у зв`язку з цим, вони не можуть надати інформацію про вільні земельні ділянки на території, які знаходиться у віданні Крюківщинської сільської ради в межах с. Крюківщина Київської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,25 га. та для ведення особистого селянського господарства розміром 2,0 га.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулась з адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень..

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.ст. 13, 14 Конституції України, кожний громадянин України має можливість реалізувати своє право на землю.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (далі ЗК України).

Згідно з ст. 12 та ст. 83 Земельного кодексу України, до повноважень міської ради належить розпоряджатися землями територіальної громади, що є комунальною власністю, до яких відносяться усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України, встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з п. «б» та п. «г» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара та для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, встановлено що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються Цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 7 статті 118 Земельного кодексу України, визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З огляду на вимоги норм чинного законодавства України позивач повинна була звернутися до Крюківщинської сільської ради з клопотанням в якому зазначається цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри та надати графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України.

Однак, як вбачається з матеріалів справи позивач зверталася до Крюківщинської сільської ради з запитом про надання публічної інформації стосовно надання інформації та документів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», встановлено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи зазначене, Виконавчим комітетом Крюківщинської сільської ради на виконання Закону України «Про доступ до публічної інформації» було надано відповідь.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не зверталася до Крюківщинської сільської ради та до Вишневої міської ради стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України.

Згідно ст.ст. 11 та 9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішені справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд звертає увагу сторін, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.