Справа № 420/12581/21
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2022-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2022 р.м. ОдесаСправа № 420/12581/21

Суддя в суді І інстанції Тарасишина О.М. Рішення суду І інстанції ухвалено у м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Державній податковій службі України та Головному управлінню ДПС в Одеській області, а саме: визнання протиправним та скасування рішення № 2411937/39188812 від 18 лютого 2021 року; зобов`язання зареєструвати розрахунок коригування № 100 від 26 лютого 2020 року датою його подання.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що у межах спірних правовідносин податковим органом зупинено реєстрацію розрахунку коригування кількісних і вартісних показників товариства в Єдиному реєстрі податкових накладних та надано йому час для підтвердження реальності проведених господарських операцій, шляхом подання відповідних пояснень та первинних бухгалтерських документів.

При цьому, на переконання апелянта, товариством не виконано вимог податкового органу та не надано первинних бухгалтерських документів, достатніх для реєстрації його розрахунку коригування кількісних і вартісних показників, що стало правомірною підставою для прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції обрано невірний спосіб захисту порушених прав товариства.

В свою чергу, товариством подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено правомірність оскаржуваного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» у межах здійснення власної господарської діяльності складено та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування № 100 від 26 лютого 2020 року.

В свою чергу, податковим органом зупинено реєстрацію розрахунку коригування № 102 від 26 лютого 2020 року, відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, так як платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

При цьому, товариству запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання вимог контролюючого органу позивачем до ДПС направлено повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію якої зупинено.

В свою чергу, 18 лютого 2021 року Комісія регіонального рівня прийняла рішення № 2411937/39188812 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 102 від 26 лютого 2020 року, з підстави ненадання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано підкреслити).

Не погоджуючись з прийнятим податковим органом рішенням про відмову у здійсненні реєстрації розрахунку коригування, товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлення зазначених обставин у справі, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено правомірності оскаржуваного рішення, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно п. 201.1. ст. 201 ПК України, платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 201.2 ст. 201 ПК України, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

В даному випадку, Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165.

Згідно п. 1 Порядку, цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Згідно п. 10 Порядку, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно п. 11 Порядку, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

При цьому, у додатку № 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість.

Згідно п. 8 Критеріїв, у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин перевіряється правомірність рішення податкового органу про відмову у реєстрації розрахунку коригування, що складений та направлений ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних після проведення господарської операції з контрагентом ПрАТ «НОВА ЛІНІЯ» та коригування інформації про неї.

В даному випадку, надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню податкового органу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно вищевикладених положень податкового законодавства, складені платниками податків податкові накладні та розрахунки коригування підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, встановлений ПК України обов`язок носить імперативний характер та безумовно має виконуватись платниками податків.

Між тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, податковим органом у межах спірних правовідносин зупинено реєстрацію розрахунку коригування позивача.

В даному випадку, зупиняючи реєстрацію розрахунку коригування позивача податковим органом зазначено, що він відповідає вимогам п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку і здійснення операцій.

Тобто, з аналізу вищевикладених норм матеріального права вбачається, що податковий орган мав податкову інформація, що стала відома йому у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених завдань і функцій, яка визначила ризиковість здійснення господарської операції позивача, зазначеної в поданому для реєстрації розрахунку коригування.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у відповідному рішенні податковим органом не зазначено яка саме податкова інформація відносно позивача стала підставою для зупинення реєстрації направленого товариством документу.

Крім того, у межах доводів та вимог апеляційної скарги податкового органу також жодним чином не обґрунтовано вищевказаного висновку про відповідність товариства критеріям ризиковості платника податку.

В свою чергу, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, із зібраних матеріалів у справі також неможливо підтвердити посилання податкового органу про наявність податкової інформації щодо ризикованості товариства чи його операцій.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необґрунтованим рішення податкового органу про зупинення реєстрації розрахунку коригування, направленого товариством.

З іншого боку, після зупинки реєстрації розрахунку коригування позивача, останньому запропоновано надати додаткові пояснення та/або копії документів для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування.

При цьому, колегія суддів зазначає, що податковим органом не зазначено вичерпного переліку документів, які повинен надати позивач для здійснення реєстрації його розрахунку коригування.

В свою чергу, позивачем у встановлені строки, після зупинення реєстрації його розрахунку коригування, подано до податкового органу відповідні пояснення та документи, із зазначенням обставин та підстав здійснення коригування раніше зареєстрованих зобов`язань.

Проте, за наслідком отримання відповідних пояснень та документів, податковим органом прийнято оскаржуване рішення, так як позивачем не надано необхідних первинних документів.

Між тим, надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню податкового органу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

В даному випадку, податковим органом в оскаржуваному рішенні не зазначено обґрунтованих мотивів неприйняття наданих йому пояснень та документів, а також не зазначено чому відповідні пояснення та докази не можуть підтверджувати реальність проведених операцій.

В даному випадку, про необхідність формування відповідного висновку зазначено Верховним Судом у постанові від 29 листопада 2018 року (справа № 811/1669/17).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необґрунтованим оскаржуване рішення № 2411937/39188812 від 18 лютого 2021 року.

З іншого боку, з метою перевірки обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги товариства, судом першої інстанції зібрано копії первинних документів, якими розкривається зміст проведених господарських операцій товариством.

Так, на виконання вимог договору поставки № 186020 від 07 листопада 2014 року, що укладений між ТОВ «ПРОКАР ТРЕЙДІНГ» та ПрАТ «НОВА ЛІНІЯ», на адресу останнього поставлено товар, що підтверджується видатковою накладною № 236 від 09 липня 2019 року, товарно-транспортною накладною № 236 від 09 липня 2019 року.

За наслідком проведення операції складено та зареєстровано податкову накладну № 159 від 09 липня 2019 року.

Проте, згодом сторонами складено накладну на повернення товару № 19285-19 від 26 лютого 2020 року, що стало підставою для складання розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до поданої накладної в ЄРПН.

Крім того, товариством надано податковому органу докази придбання спірного товару у контрагента ТОВ «ВІТОЛ ЛОГІСТІКС».

Тому, враховуючи зібрані документи, колегія суддів вважає їх достатніми для здійснення реєстрації спірного розрахунку, а як наслідок, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

З іншого боку, колегія суддів не приймає посилань апелянта на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду в інших адміністративних справах, якими він обґрунтовує помилковість висновку суду першої інстанції у даній справі, в частині обраного способу захисту прав товариства, так як такі рішення суду не є джерелом права.

Більш того, з урахуванням вищевикладених висновків суду, колегія суддів вважає, що обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушених прав позивача є ефективним та обґрунтованим, так як він унеможливлює подальше порушення його прав у межах спірних правовідносин.

В свою чергу, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління ДПС в Одеській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Єщенко О.В. Крусян А.В.