Справа № 620/90/22
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2022-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2022 року Чернігів Справа № 620/90/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач 1) та ОСОБА_2 ( далі також ОСОБА_2 , позивач 2) звернулись до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області (далі також відповідач), в якому просять визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття рішення за їх заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства з кадастровими номерами :10:001:0066, :10:001:0066 площею по 2,00 га на землях Лосинівської селищної ради Чернігівської області та зобов`язати відповідача затвердити вказані проекти землеустрою у встановленому законом порядку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі звернулися до відповідача із заявами про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на землях Лосинівської селищної ради Чернігівської області, за результатами розгляду яких отримали листи від 16.07.2021 № 2761 та № 2762, де повідомлено, що рішення тимчасово не прийнято. Отже відповідач, у даному випадку, допустив протиправну бездіяльність, не прийнявши жодного з передбачених статтею 186 ЗК України рішень, з висновками про погодження проектної документації або про відмову з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

13.01.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав, з огляду на те, що заяви позивачів про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на землях Лосинівської селищної ради Чернігівської області з кадастровим № :10:001:0066 та №:10:001:0065 розглянуті на 10 (позачерговій) сесії 8 скликання від 13.07.2021 та шляхом поіменного голосування депутатів Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області рішення не прийняте з підстав накладення вищезазначених земельних ділянок на інші земельні ділянки.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Згідно наказів Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 21.01.2020 позивачам надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення, орієнтованими розмірами 2,00 га.

У свою чергу позивачами замовлено та виготовлено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Вказані земельні ділянки зареєстровано у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрових номерів :10:001:0065 та :10:001:0066 відповідно, про що свідчать витяги з Державного земельного кадастру від 11.03.2021.

В липні 2021 року позивачі звернулись до Лосинівської селищної ради, Ніжинського району, Чернігівської області з письмовими заявами про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства з кадастровими номерами :10:001:0065 та :10:001:0066 відповідно.

За результатами розгляду вказаних заяв, відповідачем направлено позивачам листи від 16.07.2021 № 2761 та № 2862, в яких повідомлено, що на 10 (позачерговій) сесії 8 скликання від 13.07.2021 рішення не прийняте з підстав накладення вищезазначених земельних ділянок на інші земельні ділянки.

Позивачі не погодились з такою бездіяльністю відповідача та звернулись за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить із наступного.

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про землеустрій" від 22 травня 2003 року №858-IV (далі - Закон №858-IV) документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 30 Закону №858-IV передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (ч.7 ст.118 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 9 ст. 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (редакція на 13.08.2021).

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. ( ч. 10 ст. 118 ЗК України).

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації (ч.8 ст. 186 ЗК України).

Висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження (ч. 10 ст. 186 ЗК України).

Тобто, єдиною підставою для відмови у затвердженні документації землеустрою може бути лише невідповідність положенням вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. При цьому висновок щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію, що прямо передбачено ч.10 ст. 186 ЗК України.

В межах розгляду цієї справи судом встановлено, що позивачі звернулись до відповідача з заявами про затвердження проектів землеустрою, за наслідками розгляду яких суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне управлінське рішення, в той час, як останній протиправно направив позивачам відповідь у формі листів.

Відсутність належним чином оформленого рішення з питань затвердження проекту землеустрою чи відмову у його затвердженні, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Суд дійшов висновку, що надані відповідачем листи не можуть сприйматися судом як належна відмова у затвердженні поданих позивачами проектів землеустрою, оскільки питання вирішене не у встановленому законом порядку.

Щодо належного способу захисту порушеного права позивачів суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України способом захисту прав особи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною. Тобто відповідач повинен вирішити спірне питання за законом.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 186 ЗК України питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки віднесено до дискреційних повноважень відповідача.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону №280/97-ВР визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 59 Закону №280/97-В рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

При цьому зобов`язання судом відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови, зокрема невідповідність документації положенням вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. Однак відповідачем відповідне рішення не приймалось.

У той же час, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

Прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови, може бути необґрунтованим та призвести до затвердження такого проекту з порушенням закону.

Принцип ефективності судового захисту прав та інтересів особи закріплено також у низці міжнародних актів.

Зокрема, Загальною декларацією прав людини передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

У статті 3 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна держава, яка бере участь у цьому Пакті, зобов`язується, зокрема, забезпечити всякій особі, права і свободи якої, визнані в цьому Пакті, порушено, ефективний засіб правового захисту, навіть коли це порушення було вчинене особами, що діяли як особи офіційні.

Таке право також закріплене у Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а саме - у статті 13 визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, належним способом захисту порушених прав позивачів є зобов`язання відповідача розглянути на сесії ради їх заяви про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0066 та № :10:001:0065, загальною площею по 2,00 га кожна для ведення особистого селянського господарства на землях Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової позиції наданої судом у рішенні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

У відповідності до вимог частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачами сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн кожним, тому з відповідача на користь позивачів підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі по 454,00 грн кожному, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області та зобов`язати Лосинівську селищну раду Ніжинського району Чернігівської області у встановленому законодавством порядку розглянути на черговій сесії заяви ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою земельних ділянок з кадастровим номером :10:001:0066 та № :10:001:0065, розташовані на землях Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн), сплачений відповідно до квитанції №0.0.3.1 від 28.12.2021.

Стягнути з Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн), сплачений відповідно до квитанції №0.0.1.1 від 28.12.2021.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач: Лосинівська селищна рада Ніжинського району Чернігівської області вул.Шевченка, буд.2,смт.Лосинівка,Ніжинський район, Чернігівська область,16663 .

Повний текст рішення виготовлено 09 травня 2022 року.

Суддя І.І. Соломко