Справа № 460/10289/21
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2022-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/10289/21 пров. № А/857/22989/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів - Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року (ухвалене головуючим суддею Комшелюк Т. О. у м. Рівному) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо несписання безнадійного боргу, який рахується за ним поза межами 1095 днів у сумі 48231,28 грн відповідно до рішення про застосування фінансових санкцій від 12.08.2016 № , рішення про застосування фінансових санкцій від 12.08.2016 № , податкового повідомлення-рішення від 12.08.2016 № , податкового повідомлення-рішення від 12.08.2016 № , податкового повідомлення-рішення від 25.08.2016 № , податкового повідомлення-рішення від 31.08.2016 № ;

- зобов`язати відповідача винести рішення про списання безнадійного боргу позивача поза межами 1095 днів у сумі 48231,28 грн відповідно до рішень про застосування фінансових санкцій від 12.08.2016 № та від 12.08.2016 № , податкових повідомлень-рішень від 12.08.2016 № , від 12.08.2016 № , від 25.08.2016 № та від 31.08.2016 № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно відмовлено в задоволенні його заяви про списання боргу у розмірі 48231,28 грн, оскільки такий борг є безнадійним з огляду на сплив відповідного строку давності, встановленого пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у списанні безнадійного боргу, який рахується за ОСОБА_1 поза межами 1095 днів у сумі 48231,28 грн; зобов`язано відповідача повторно розглянути питання щодо визнання податкового боргу ОСОБА_1 безнадійним та його списання згідно з його заявою від 24.05.2021 № б/н, з урахуванням висновків суду. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області судовий збір в розмірі 1135 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що за кожним податком і збором у платника податків виникає безумовний податковий обов`язок сплатити суму такого податку чи збору в порядку і строки, визначені законом. Зазначає, що процедура погашення податкового боргу має тривати до повного погашення податкового боргу, зокрема, шляхом реалізації тієї частини майна позивача, що перебуває у податковій заставі на підставі акту опису майна від 10.02.2021, а тому відсутні підстави для прийняття рішення про списання позивачу податкового боргу.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Головним управлінням ДФС у Рівненській області 12.08.2016 було прийнято щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 рішення про застосування фінансових санкцій № на суму 17 000 грн та № на суму 17 000 грн, а також податкові повідомлення-рішення № на суму 14058 грн та № на суму 1 грн. Крім цього, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.08.2016 № на суму 2,68 грн та податкове повідомлення-рішення від 31.08.2016 № на суму 170 грн.

25.05.2021 позивач на виконання пункту 4.2 розділу IV Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577, направив на адресу Головного управління ДПС у Рівненській області заяву про списання безнадійного боргу в розмірі 48231,28 грн разом із документами на підтвердження наявності безнадійного боргу.

Листом від 17.06.2021 № 6969/6/17-0013-01-10 відповідач повідомив, що у зв`язку з наявністю у платника податків ОСОБА_1 нерухомого майна, що може бути джерелом погашення податкового боргу, підстави щодо списання податкового боргу відсутні.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем за відсутності правових підстав не проведено належного дослідження підстав виникнення всього боргу позивача та відмовлено у списанні такого згідно із його заявою від 24.05.2021, незважаючи на те, що податковий борг із датою виникнення понад 1095 днів становив 48231,28 грн та підлягав визнанню безнадійним.

Частиною першою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з вимог апеляційної скарги, в апеляційному порядку підлягає перегляду рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог і в цій частині апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із підпунктом 14.1.11 статті 14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній таких ознак:

а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;

б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення;

в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими;

ґ) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - заборгованість, що не перевищує 25 відсотків мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб);

д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв`язку з його ліквідацією;

е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року;

є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості;

ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством;

з) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією;

и) заборгованість фізичної особи, яка залишилася непогашеною перед іпотекодержателем після здійснення згідно із статтею 36 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, якщо законом або договором передбачено, що після завершення такого позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником - фізичною особою основного зобов`язання є недійсними.

Таким чином, невиконання платником податку обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Проте, за наявності певних обставин, визначених законодавством, податковий борг може бути визнаний безнадійним та списаний.

Згідно з пунктом 101.1 статті 101 Податкового кодексу України безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг, підлягає списанню.

У підпункті 101.2.3 пункту 101.2 цієї статті визначено, що під терміном «безнадійний податковий борг» розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України визначено строк давності - 1095 календарних днів.

Згідно з пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до пункту 101.5 статті 101 Податкового кодексу України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Механізм списання безнадійного податкового боргу визначено Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577 (далі - Порядок № 577).

Відповідно до положень пунктів 3.1, 3.2 Порядку № 577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Днем виникнення безнадійного податкового боргу у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України) є дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.

Згідно з приписами пунктів 4.3-4.5 Порядку № 577 у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до інформаційних систем не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Отже, списання безнадійного податкового боргу, в тому числі податкового боргу, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

При цьому, звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин), як це встановлено нормою пункту 4.1 Порядку № 577. В інших випадках, передбачених пунктом 101.2 статті 101 Податкового кодексу України, пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку № 577, розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючим органом щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Як встановлено з матеріалів справи, у 2016 році у ОСОБА_1 виникли грошові зобов`язання в сумі 48231,28 грн у зв`язку з прийняттям контролюючим органом рішень про застосування фінансових санкцій від 12.08.2016 № та від 12.08.2016 № , податкових повідомлень-рішень від 12.08.2016 № , від 12.08.2016 № , від 25.08.2016 № та від 31.08.2016 № , які є узгодженими.

Відтак, судом першої інстанції зроблено правильний висновок, що з моменту виникнення вказаного податкового боргу 1095-денний строк, визначений в статті 102 Податкового кодексу України, сплив, що зумовлює визнання такого податкового боргу безнадійним.

Що стосується доводів контролюючого органу про необхідність повного погашення податкового боргу, зокрема, шляхом реалізації майна позивача, то такі є безпідставними, оскільки у податкового органу існувало право на стягнення протягом 1095 днів з наступного дня після настання певної події - неподання податкової декларації, звіту, та/або спливу граничного строку сплати грошових зобов`язань, а також після фактичного подання декларації, але не пізніше наступних 1095 днів з дня виникнення податкового боргу. Натомість, вчинення контролюючим органом дій, спрямованих на погашення податкового боргу, після спливу 1095-денного строку з дати виникнення податкового боргу (рішення про опис майна у податкову заставу № 70 та акт опису майна були складені 10.02.2021), не відповідає положенням Податкового кодексу України.

В контексті наведеного апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на статтю 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, яка захищає право особи на справедливий суд.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ «Христов проти України» від 19.02.2009, заява № 24465/04, Суд дійшов висновку, що «право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав..».

Аналіз практики Європейського Суду з прав людини дає підстави для висновку, що дана стаття, поміж іншого, закріплює принцип юридичної визначеності, який, в свою чергу, є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права.

Крім того, даний принцип є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання).

У рішенні ЄСПЛ «Рисовський проти України» від 20.10.2011, заява № 29979/04, зазначено, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії», п. 74).

Врахувавши викладене, а також підтвердження характеру податкового боргу позивача як безнадійного за ознакою спливу строку давності, протягом якого цей борг може бути стягнутий, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права до встановлених обставин та дійшов обґрунтованого висновку, що податковий борг, суми якого ОСОБА_1 просить зобов`язати відповідача списати, є безнадійним, а тому бездіяльність відповідача щодо несписання цього боргу є протиправною.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат судом не змінюється.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року у справі № 460/10289/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 09.05.2022