Справа № 420/7941/21
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2022-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7941/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Цховребової М.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, який діє від імені Куяльницької сільської об`єднаної територіальної громади, щодо розгляду клопотання позивача від 18.02.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення (що за видом використання відноситься до земель для ведення фермерського господарства), комунальної власності, орієнтовною площею 3,89 га, що має кадастровий номер: :01:001:0356 (загальна площа 19,2002 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення фермерського господарства на території Ставківської (колишньої Чапаєвської) сільської ради Подільського (раніше Котовського) району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу;

- зобов`язати відповідача, який діє від імені Куяльницької сільської об`єднаної територіальної громади, на найближчому пленарному засіданні сесії розглянути клопотання позивача від 18.02.2021 та надати дозвіл позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення (що за видом використання відноситься до земель для ведення фермерського господарства), комунальної власності, орієнтовною площею 3,89 га, що має кадастровий номер: :01:001:0356 (загальна площа 19,2002 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення фермерського господарства на території Ставківської (колишньої Чапаєвської) сільської ради Подільського (раніше Котовського) району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу.

Ухвалою суду від 19.05.2021 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено, що справа буде розглядатися у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно зі змістом адміністративного позову та відповіді на відзив, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, з таких підстав:

- 18.02.2021 року ОСОБА_1 було подано до Куяльницької сільської об`єднаної територіальної громади клопотання, у якому відповідно до вимог ст.ст. 3, 8, 14, 68 Конституції України, ст.ст. 79-1 ч. 5, 84 ч. 1, 118, 121, 122 ч. 1 Земельного кодексу України, ст. 25 Закону України «Про землеустрій», де позивач просив надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення (що за видом використання відноситься до земель для ведення фермерського господарства), комунальної власності, орієнтовною площею 3,89 га, що має кадастровий номер: :01:001:0356 (загальна площа 19,2002 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення фермерського господарства на території Ставківської (колишньої Чапаєвської) сільської ради Подільського (раніше Котовського) району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу;

- 23.04.2021 року надійшов лист від Куяльницької сільської ради, яка діє від імені Куяльницької сільської об`єднаної територіальної громади, де повідомлялось наступне: «Ваше питання було розглянуто на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою від 20.04.2021 року яка дійшла висновку, не виносити на розгляд пленарного засідання Вашу заяву у зв`язку з тим, що земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0356 площею 19.2002 га, включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення розташованих на території Куяльницької сільської об`єднаної територіальної громади в особі Куяльницької сільської ради призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами…»;

- з такою відмовою відповідача позивач не погоджується, оскільки вона не ґрунтується на вимогах закону;

- на законодавчому рівні закріплено підстави такої відмови, вони є вичерпними і додаткового тлумачення не потребують. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку;

- у даному випадку, відмова взагалі не була дана Куяльницькою сільською радою, шляхом видачі відповідного рішення як того вимагає земельне законодавство, а лише зазначено, що комісія з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою від 20.04.2021 року дійшла висновку не виносити на розгляд пленарного засідання клопотання ОСОБА_1 від 18.02.2021 року;

- відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві» від 12 серпня 2015 р. № 584 до клопотання ОСОБА_1 від 18.02.2021 року були додані довідка про наявність досвіду роботи у сільському господарстві та копії витягу з ЄДРЮОФОП та ГО на ФГ «Михайлюки» та статуту ФГ «Михайлюки» на підтвердження досвіду роботи у сільському господарстві;

- чинним законодавством України не передбачено право суб`єкта владних повноважень змінювати встановлений законом режим (періодичність) проведення сесій рад не менше одного разу на місяць у випадку надходження на розгляд до ради документів з питань відведення земельних ділянок (зокрема, клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, проекту землеустрою на погодження або затвердження тощо). Оскільки останні являються частинами єдиного процесу відведення земельних ділянок, а тому охоплюються терміном «питання відведення земельних ділянок»;

- неприйняття сільською радою жодного рішення за клопотанням позивача у строк, закріплений ЗК України, ставить її у правову невизначеність, що є недопустимим у відповідності до змісту та сутності принципів верховенства права та законності, а також порушує її конституційні права щодо розгляду її звернення органом місцевого самоврядування;

- позивач звернувся з клопотанням до відповідача 18.02.2021 року, тому відповідач не мав права зазначати, що ймовірною причиною відмови позивачу є включенням оспорюваної земельної ділянки до переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах;

- відповідач виставив земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0356 на земельні торги вже після подання позивачем клопотання про отримання дозволу;

- відповідач, виносячи (після звернення позивача з відповідним клопотанням до відповідача) оспорювану земельну ділянку до переліку земельних ділянок, право оренди яких виставляється на торги, ухиляється від розгляду клопотання позивача з метою ненадання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, із зазначенням таких фактичних обставин:

- на сьогоднішній день земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0356, загальною площею 19,2002 га не перебуває ні у користуванні, ні в оренді у ФГ «Михайлюки», договір оренди земельної ділянки закінчив свою дію 19.01.2012 року. Після того фермерське господарство не використовувало на законних підставах дану земельну ділянку, а як вбачається зі ст. 13 ЗУ «Про фермерське господарство», членам фермерських господарств надаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради;

- аналіз ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України дає підстави для висновку, що Земельний кодекс України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, приписи статті 136 Земельного кодексу України свідчать про те, що в разі віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності для продажу прав на них на земельних торгах, це також є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані пояснення, а також докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Позивач звернувся до відповідача із клопотанням від 18.02.2021 року, вхід. № М-714 від 26.02.2021 року (а.с.12зв., 44), в якому відповідно до ст.ст. 3, 8, 14, 68 Конституції України, ст.ст. 79-1 ч. 5, 84 ч. 1, 118, 121, 122 ч. 1, 186 ч. 12 Земельного кодексу України, ст. 25 Закону України «Про землеустрій», просив надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: сільськогосподарського призначення (що за видом використання відноситься до земель для ведення фермерського господарства), комунальної власності, орієнтовною площею 3,89 га, що має кадастровий номер: :01:001:0356 (загальна площа 19,2002 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення фермерського господарства на території Ставківської (колишньої Чапаєвської) сільської ради Подільського (раніше Котовського) району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу.

Додатками до даного клопотання зазначено:

- копія паспорту та ідентифікаційного номеру (а.с.11-12);

- довідка про наявність досвіду роботи у сільському господарстві (а.с.13зв.);

- копії витягу з ЄДРЮОФОП та ГО на ФГ «Михайлюки» на підтвердження досвіду роботи у сільському господарстві (а.с.14-19);

- нотаріальна копія згоди землекористувача земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0356, ОСОБА_2 , що перебуває у його користуванні (а.с.59);

- копія листа Відділу у Подільському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області про розмір середнього паю на території Ставківської (Чапаєвської) сільської ради Подільського району Одеської області (а.с.20);

- графічний матеріал на бажану земельну ділянку із позначенням місця її розташування (а.с.13).

Листом від 23.04.2021 року № М-714 (а.с.22зв., 41) Куяльницька сільська рада Подільського району Одеської області на заяву № М-714 від 26.02.2021 року повідомила позивача, що його питання було розглянуто на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою від 20.04.2021 року, яка дійшла висновку не виносити на розгляд пленарного засідання заяву позивача у зв`язку з тим, що земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0356 площею 19,2002 га включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Куяльницьької об`єднаної територіальної громади в особі Куяльницької сільської ради, призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами та договір оренди землі від 19.01.2007 року, укладений між СФГ «Михайлюки» та Котовською районною державною адміністрацією, втратив чинність 19.01.2012 року.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача, який діє від імені Куяльницької сільської об`єднаної територіальної громади, щодо розгляду клопотання позивача від 18.02.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення (що за видом використання відноситься до земель для ведення фермерського господарства), комунальної власності, орієнтовною площею 3,89 га, що має кадастровий номер: :01:001:0356 (загальна площа 19,2002 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення фермерського господарства на території Ставківської (колишньої Чапаєвської) сільської ради Подільського (раніше Котовського) району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу, позивач звернувся до суду із вищенаведеними вимогами.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії, зокрема (а.с.20зв.-22):

- запитів позивача до Куяльницької сільської об`єднаної територіальної громади від 18.02.2021 р. та від 22.03.2021 р. про доступ до публічної інформації;

- листів-відповідей відповідача від 04.03.2021 та від 26.03.2021 на запити позивача.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, та на виконання ухвали суду в частині витребування, зокрема, усіх доказів-підстав правомірності оскаржуваної бездіяльності, відповідачем суду також надано копії, зокрема (а.с.43, 66-90):

- листа відповідача від 24.03.2021 року, яким на заяву позивача останнього повідомлено, що питання надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, з метою подальшої передачі безоплатно у власність орієнтованою площею 3,89 га, для ведення фермерського господарства буде розглянуто на черговій сесії VІІІ скликання;

- Протоколу № 5 Засідання постійної комісії Куяльницької сільської ради від 20.04.2021 року;

- Висновків та рекомендацій від 20.04.2021 року № 5 постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області;

- рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 22 квітня 2021 року № 1066-VІІІ та Додатку 1 до нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України (в редакції, чинній до 01.01.2022 року), у таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України (в редакції, чинній з 01.01.2022 року), суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Земельним кодексом України від 25.10.2001 року № 2768-III (далі ЗК України), Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР).

Згідно зі ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст;

д) організація землеустрою;

е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів;

є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства;

ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства;

з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу;

и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом;

і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок;

ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст;

й) вирішення земельних спорів;

к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать:

1) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону;

2) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з абз. 1 ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 42 Закону № 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова підписує рішення ради та її виконавчого комітету.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Закону № 280/97-ВР сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до ч. 16 ст. 46 Закону № 280/97-ВР протоколи сесій сільської, селищної, міської ради, прийняті нею рішення підписуються особисто сільським, селищним, міським головою, районної у місті, районної, обласної ради - головою відповідної ради, у разі їх відсутності - відповідно секретарем сільської, селищної, міської ради, відповідно заступником голови районної у місті, районної ради чи першим заступником, заступником голови обласної ради, а у випадку, передбаченому частинами сьомою та восьмою цієї статті, - депутатом ради, який за дорученням депутатів головував на її засіданні.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Отже, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання у галузі земельних відносин вмотивованого рішення.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із клопотанням від 18.02.2021 року, вхід. № М-714 від 26.02.2021 року, в якому відповідно до ст.ст. 3, 8, 14, 68 Конституції України, ст.ст. 79-1 ч. 5, 84 ч. 1, 118, 121, 122 ч. 1, 186 ч. 12 Земельного кодексу України, ст. 25 Закону України «Про землеустрій», просив надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: сільськогосподарського призначення (що за видом використання відноситься до земель для ведення фермерського господарства), комунальної власності, орієнтовною площею 3,89 га, що має кадастровий номер: :01:001:0356 (загальна площа 19,2002 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення фермерського господарства на території Ставківської (колишньої Чапаєвської) сільської ради Подільського (раніше Котовського) району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу.

Проте, відповідач листом від 23.04.2021 року № М-714 на заяву № М-714 від 26.02.2021 року повідомив позивача, що його питання було розглянуто на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою від 20.04.2021 року, яка дійшла висновку не виносити на розгляд пленарного засідання заяву позивача у зв`язку з тим, що земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0356 площею 19,2002 га включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Куяльницьької об`єднаної територіальної громади в особі Куяльницької сільської ради, призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами та договір оренди землі від 19.01.2007 року, укладений між СФГ «Михайлюки» та Котовською районною державною адміністрацією, втратив чинність 19.01.2012 року.

З встановленого вбачається, що клопотання позивача від 18.02.2021 року, вхід. № М-714 від 26.02.2021 року, вирішене не у законодавчо встановлений спосіб.

Отже, наданий відповідачем лист не може сприйматися судом як належна відмова позивачу у наданні зазначеного у клопотанні дозволу, оскільки спірне питання вирішене не у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки відповідачем у належний спосіб не розглянуто клопотання позивача у галузі земельних відносин, перевірка наявності чи відсутності підстав для надання такого дозволу судом не повинна здійснюватись, а відтак суд не надає оцінки відповідним доводам та доказам на їх підтвердження, викладеним у листі та відзиві на позовну заяву.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду від 03.04.2020 року по справі № 120/4542/18-а, від 09.01.2020 по справі № 820/4433/17, від 05.11.2019 року по справі № 812/1646/17 тощо.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли не з приводу одержання позивачем дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства, а з приводу надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

З урахуванням наведеного, суд не бере до уваги обґрунтування заявлених позовних вимог із посиланням на вимоги ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи.

З тих самих підстав суд не бере до уваги посилання позивача на висновки Верховного Суду, зазначені у заявах позивача по суті справи, оскільки правовідносини у даних справах не є подібними з правовідносинами, які є спірними у даній справі.

Водночас, за правилами ч.ч. 1, 2 ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок (ч. 5 ст. 79-1 ЗК України).

В свою чергу, згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 79-1 ЗК України, формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

При цьому, як визначено у ч. 12 ст. 186 ЗК України, технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується: у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу; у разі поділу, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, - заставодержателем; у разі поділу, об`єднання власником земельної ділянки, що перебуває у користуванні, - землекористувачем. Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується замовником.

З урахуванням вищевикладеного, суд звертає увагу позивача на те, що вказані у земельному законодавстві поняття «проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та «технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок» не є тотожними, не є однаковими за своїм змістом та відповідно за процедурою виконання цієї документації.

Так, під час звернення за дозволом на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок надаються правовстановлюючі документи на право власності чи користування земельною ділянкою, які об`єднується в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку.

Таким чином, суд зазначає, що особа, яка є користувачем сформованої земельної ділянки, має право на її поділ або об`єднання без зміни цільового призначення, що реалізовується за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

При цьому, технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується власником земельних ділянок у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем.

Разом з тим, встановлена судом відсутність рішення відповідача щодо клопотання позивача з питання земельних відносин свідчить на користь того, що суб`єкт владних повноважень допустив протиправну бездіяльність.

За таких обставин, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача розглянути клопотання позивача від 18.02.2021 року, вхід. № М-714 від 26.02.2021 року, та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки питання, щодо якого звернувся позивач, наданої судом у рішенні.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (питаннях), викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 580/704/21 тощо.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.

Щодо решти доводів слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно

суд, із застосуванням положень ч. 2 ст. 9 КАС України, дійшов висновків, що:

- бездіяльність відповідача щодо нерозгляду клопотання позивача від 18.02.2021 року, вхід. № М-714 від 26.02.2021 року, у галузі земельних відносин відповідно до закону допущена відповідачем: не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано; недобросовісно; нерозсудливо; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких вона спрямована, тому вона є протиправною, відповідно

- адміністративний позов, в тому числі похідна вимога зобов`язального характеру, підлягає задоволенню у спосіб, з урахуванням встановлених судом обставин та здійснених на їх підставі висновків суду, та який узгоджується із способом захисту прав позивача, застосованим Верховним Судом у спірних (подібних/аналогічних) правовідносинах, зокрема, у постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 580/704/21, а саме, шляхом зобов`язання відповідача розглянути клопотання позивача від 18.02.2021 року, вхід. № М-714 від 26.02.2021 року, та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки питання, щодо якого звернувся позивач, наданої судом у рішенні;

- в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

В прохальній частині позову позивач також просить зобов`язати відповідача надати суду звіт про виконання судового рішення у строки, встановлені судом в порядку ст. 382 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З наведеної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суб`єктом владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, є правом, а не обов`язком суду.

Тобто, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.

Проте, позивачем не наведено доводів та не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження необхідності саме в даному випадку для зобов`язання відповідача, як суб`єкта владних повноважень, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, у додатковій постанові Верховного Суду від 31.07.2018 року по справі № 235/7638/16-а (адміністративне провадження № К/9901/43354/18).

Враховуючи та на підставі вищенаведеного, в задоволенні вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення слід відмовити.

В прохальній частині позову позивач також просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, в тому числі сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу по даній справі.

Щодо стягнення з відповідача судового збору необхідно зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію від 13.05.2021 року про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову в сумі 908,00 грн. (а.с.28)

Виходячи з вищенаведених висновків суду щодо заявлених позовних вимог, судом фактично задоволено одну основну вимогу позивача немайнового характеру та похідну від неї вимогу зобов`язального характеру, в інший, ніж заявлено позивачем спосіб.

Відповідно, стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу необхідно зазначити таке.

Представником позивача на доведення понесених судових витрат, в частині витрат на професійну правничу допомогу, надано копії (а.с.24-25):

- договору про надання правової допомоги № 15/1 від 19.10.2020 року, укладеного, між позивачем, як Клієнтом, та Адвокатом Ковальчуком Олегом Миколайовичем, про таке, зокрема:

2. Зміст доручення і де воно підлягає виконанню:

Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання представляти інтереси Клієнта на території України з метою набуття прав на землю орієнтовною площею 3,89 га для ведення фермерського господарства на підставі ст.ст. 8, 14, 19, 68 та ч. 2 ст. 40 Конституції України, ст.ст. 116, 118, 121, 122 Земельного кодексу України, ст. 25 Закону України «Про землеустрій» та захисту пов`язаних з цим прав та законних інтересів, з цього приводу Адвокат від імені Клієнта має право представляти його інтереси в усіх правоохоронних органах, органах прокуратури, Державній казначейській службі України, у Державній виконавчій службі України, її територіальних підрозділах, Держгеокадастрі та її територіальних підрозділах в усіх судах судової системи України, і органах нотаріату, в усіх установах, підприємствах і організаціях не залежно від форми власності та підпорядкування, з правом отримувати необхідні довідки, документи, виписки, посвідчення, дозволи, знайомитися з усіма матеріалами справ, подавати від імені довірителя заяви, клопотання і відводи, надавати докази, надавати необхідні довідки та документи, оплачувати необхідні збори і мита, брати участь у розгляді справ, підписувати всі без винятку документи від імені клієнта і здійснювати всі дії, формальності і юридичні процедури, пов`язані із захистом прав клієнта; здійснювати будь-які передбачені законодавством України дії, з правом підписання позовних заяв, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни предмета або підстави позову, укладення мирової угоди, угоди про досудове врегулювання спору, оскарження судових актів, отримання виконавчих листів, пред`явлення виконавчих листів та наказів до стягнення, а також реалізовувати інші права і нести обов`язки позивача, відповідача, третьої особи, кредитора, боржника з правом підписувати, подавати та одержувати будь-які документи, заяви, листи, оплачувати необхідні державні збори і мита, користуватися іншими процесуальними правами, встановлених законом без обмежень, з метою захисту інтересів Клієнта.

3. Адвокат та Клієнт погоджують такі гонорарні відносини: Зустріч та усна консультація з клієнтом - 1000,00 грн. / одна година; Складання та підготовка клопотань, заяв, запитів, адвокатських запитів - 1000,00 грн. один документ / 1 година; Написання позовної заяви до суду першої інстанції - 15 000,00 грн. один документ / 5 годин; Написання заяв, клопотань та подача їх до суду - 1500,00 грн. один документ/ одна година; Участь адвоката у судових засіданнях в судах першої інстанції - 3000,00 грн. одна година/одне засідання; Написання відповіді на відзив/відзиву/заперечення в судах першої інстанції - 4000,00 грн. один документ / дві години; Написання апеляційної скарги - 15 000,00 грн. один документ /5-10 годин; Написання відповіді на відзив/відзиву/заперечення в судах апеляційної інстанції - 4000,00 грн. один документ / 2-3 години; Участь адвоката у судових засіданнях в судах апеляційної інстанції - 4000,00 грн./одна година; Написання касаційної скарги - 15 000,00 грн. один документ /5-10 годин; Написання відповіді на відзив/відзиву/заперечення в судах касаційної інстанції - 5 000,00 грн. один документ / 2-3 години; Участь адвоката у судових засіданнях в судах касаційної інстанції - 5000,00 грн./одна година;

- Опису юридичних послуг Адвокатом Ковальчуком Олегом Миколайовичем клієнту від 12.05.2021 року на загальну суму 25500,00 грн.:

1. Зустріч та усна консультація з клієнтом - 1000,00 грн. одна година;

2. Складання та підготовка клопотань, заяв, запитів, адвокатських запитів - 1000,00 грн. один документ /1 година;

3. Написання позовної заяви до Одеського окружного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльності щодо розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та про зобов`язання вчинити певні дії - 15000,00 грн. один документ/6 годин;

4. Написання заяв, клопотань та подача їх до суду - 1500,00 грн. один документ/ одна година;

5. Участь адвоката у судових засіданнях в Одеському окружному адміністративному суді - 3000,00 грн. одна година;

6. Написання відповіді на відзив. - 4000,00 грн. один документ/ дві години;

- Додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги № 15/1 від 19.10.2020 р. Акт прийому-передачі юридичних послуг Адвокатом Ковальчуком Олегом Миколайовичем клієнту від 12.05.2021 року на загальну суму 20500,00 грн.:

1. Зустріч та усна консультація з клієнтом - 1000,00 грн. (одна година);

2. Складання та підготовка клопотання (від 18.02.2021 року), запитів до Куяльницької сільської об`єднаної територіальної громади (від 18.02.2021 та 22.03.2021 року) - 3000,00 грн. (1 клопотання, 2 запита /3 години);

3. Написання позовної заяви до Одеського окружного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльності щодо розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та про зобов`язання вчинити певні дії - 15000,00 грн. (один документ/6 годин);

4. Написання клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного провадження - 1500,00 грн. (один документ/ одна година);

- Прибуткового касового ордера про прийняття Адвокатом Ковальчуком О.М. від клієнта, на підставі Додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги № 15/1 від 19.10.2020 р. Акт прийому-передачі від 12.05.2021 р., 20500,00 грн.

Порядок та підстави розподілу витрат на професійну правничу допомогу передбачені ст. 134 КАС України.

Так, відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до абз.абз. 1, 2 ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Аналізуючи вказане, суд дійшов висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Отже, з урахуванням встановленого, а також: складності справи, яка відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4, ч.ч. 4, 6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності; фактичний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; наявність викладених в постановах висновків Верховного Суду щодо певних питань спірних правовідносин; обсягу фактично наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значення справи для позивача, часткове задоволення позову тощо, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень нуль копійок).

Згідно з п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України (в редакції, чинній до 17.07.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, процесуальні строки щодо розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року № 731-ІХ, який набрав чинності 17.07.2020 року, зокрема, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 23.02.2022 року) до 31 травня 2022 р. на території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 159, 241-246, 250, 255, 258, 262, 291, 295, 382, Прикінцевими та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (місцезнаходження: вул. Куяльницька, 26 А, м. Куяльник, Подільський район, Одеська область, 66350; ідентифікаційний код юридичної особи: 04379835) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_1 від 18.02.2021 року, вхід. № М-714 від 26.02.2021 року, у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Зобов`язати Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 18.02.2021 року, вхід. № М-714 від 26.02.2021 року, та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки питання, щодо якого звернулась ОСОБА_1 , наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У встановленні судового контролю за виконанням судового рішення відмовити.

Стягнути з Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок) та 3000,00 грн. (три тисячі гривень нуль копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова