Справа № 420/443/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/443/22
УХВАЛА
10 травня 2022 року м. Одеса
До Одеського окружного адміністративного суду 11 січня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень.
Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.
Ухвалою судді від 17 січня 2022 року ухвалено прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 ; відкрити провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень; розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, а також витребувати в Головного управління ДПС в Одеській області належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.
26 січня 2022 року до суду (вх.№5482/22) від представника Головного управління ДПС України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та вказує, що спірні податкові повідомлення-рішення винесені правомірно, а податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки нараховано позивачу законно з огляду на те, що зазначене нерухоме майно хоча й є будівлями промисловості, проте не перебуває у власності промислових підприємств.
Ухвалою суду від 31 січня 2022 року позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень залишено без руху. Встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.
01 лютого 2022 року до суду (вї.№ЕП/3465/22) від представника ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив у якій позивач зазначає, що у Податковому кодексі України відсутні норми, які б роз`яснювали визначення «будівлі промисловості» та «промислове підприємство». Вказує, що будівлі промисловості промислових підприємств, до яких належить позивач, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки Податковий кодекс України не містить обмежень щодо використання чи невикористання таких об`єктів. Просить позовні вимоги задовольнити.
Суд зазначає, що відповідно до положень пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.
Підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Наведеною нормою передбачено обов`язок місцевої ради опублікувати рішення про встановлення місцевого податку, а також наслідки несвоєчасного опублікування відповідного рішення. Зазначена норма розрізняє період опублікування рішення ради, плановий період та наступний період, кожен з яких має самостійне правове значення та не може співпадати в часі.
Згідно з пунктом 2.1 статті 2 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.
Жодних змін до вищезазначених положень Податкового кодексу України внесено не було, дія зазначених положень на 2017-2018 рік законодавцем не зупинялась, місцеві ради не звільнялись від обов`язку при встановленні нового виду місцевого податку дотримуватись вимог підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що місцеві ради мають обов`язково встановити (відповідним рішенням місцевої ради) податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів нежитлової нерухомості. Таке рішення має бути оприлюдненим до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.
Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів нежитлової нерухомості був встановлений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII, який набрав чинності 01.01.2015, отже, у 2015 році місцеві ради отримали повноваження і одночасно набули обов`язку встановлення цього податку.
Утім, у спірній ситуації судом не з`ясовано, чи приймалось відповідною місцевою радою рішення про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів нежитлової нерухомості на 2018 рік, у разі якщо таке рішення приймалось - його дату та дату оприлюднення.
Як зазначалось судом, ухвалою судді від 17.01.2022 було ухвалено витребувати в Головного управління ДПС в Одеській області належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, втім зазначену інформацію щодо рішення про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів нежитлової нерухомості на 2018 рік відповідачем до суду надано не було, що позбавляє суд офіційно з`ясувати усі обставини справи.
Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Відповідно до ч.6 ст. 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч.1 та 2 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч.4 ст.77 КАС України суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду по справі №826/3403/16 суди не повинні обмежуватись лише тими доказами, які були надані позивачем під час розгляду справи.
Відтак, з метою повного та об`єктивного розгляду даної справи суд вважає за необхідне доручити Головному управлінню ДПС в Одеській області надати до Одеського окружного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк від дати отримання копії даної ухвали інформацію та її документальне підтвердження, чи приймалось відповідною місцевою радою рішення про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів нежитлової нерухомості на 2018 рік.
Згідно із ч.4 ст.236 КАС України про зупинення провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про зупинення провадження у справі може бути оскаржена.
Зважаючи на направлення доручення про збирання доказів, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі до надходження відповіді на доручення.
Керуючись ст.ст.73, 74, 77, 79, 80, 236, 248 КАС України, суд
Доручити Головному управлінню ДПС в Одеській області надати до Одеського окружного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк від дати отримання копії даної ухвали інформацію та її документальне підтвердження, чи приймалось відповідною місцевою радою рішення про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів нежитлової нерухомості на 2018 рік щодо об`єктів нерухомого майна позивача.
Зупинити провадження по справі №420/443/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України в Одеській області до надходження відповіді на доручення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА