Справа № 460/9135/21
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2022-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2022 року м. Рівне №460/9135/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доУправління Держпраці у Рівненській області
про визнання дій та рішення неправомірними, визнання неправомірною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Управління Держпраці у Рівненській області (далі по тексту відповідач, Управління Держпраці у Рівненській області) про визнання протиправними дій і рішення Управління Держпраці у Рівненській області щодо проведення інспекційного відвідування 08-21 квітня 2021 року ФОП ОСОБА_1 та відображення його результатів в акті складеному за результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо додержання вимог законодавства в сфері праці від 21.04.2021 №РВ280/255/АВ; про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 03.06.2021 року №РВ280/255/000019/ТД-ФС.

Відповідно до змісту позовної заяви (а.с.1-7) і пояснень представника позивача, відповідачем відносно позивача була проведена перевірка з питань додержання законодавства про працю. За її результатами було встановлено ряд порушень трудового законодавства, а саме: не укладення з працівником трудового договору, допуск до роботи без належного оформлення трудових відносин, а також те, що за період праці без належного оформлення трудових відносин працівники не підлягали загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Надалі, відповідачем було прийнято постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 180000,00 грн. за порушення вимог законодавства про працю та зайнятість населення, які були встановлені у акті. Позивач вважає цю постанову протиправною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона ухвалена за відсутності правових підстав для її винесення. Вказав, що у відповідача були відсутні правові підстави для проведення позапланового заходу державного контролю, а сама перевірка проведена з порушенням вимог чинного законодавства, встановлені за наслідком такої перевірки порушення не стосуються позивача, оскільки останній не здійснював підприємницької діяльності та на момент складання акту перевірки припинив підприємницьку діяльність. Позивач наголошує, що в приміщенні, де здійснювалась перевірка не здійснює підприємницької діяльності, а останнє перебуває у спільній частковій власності. ОСОБА_1 зазначає про неналежне повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу та несвоєчасне вручення направлення на проведення заходу державного контролю. З огляду на наведене просить задовольнити позовні вимоги.

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву (а.с.41-48), а також пояснень представника відповідача позовні вимоги є безпідставними і необґрунтованими. Зазначив, що при проведенні інспекційного відвідування інспекторами в кафе «Смажений кабанчик», що знаходиться за адресою: 33017, Рівненська область, м. Рівне, вул. Чернишова 7 було виявлено: ОСОБА_2 , яка працює на посаді кухонного робітника; ОСОБА_3 , яка працює на посаді кухаря; ОСОБА_4 , яка працює на посаді адміністратора мотелю, з котрими трудові договори не укладено. У зазначених осіб в порядку встановленому законом були відібрані пояснення. Відповідно до їх змісту, зазначені особи стажується у ФОП ОСОБА_1 .. На підставі зазначених документів посадовими особами були зроблені висновки, які відображені в акті перевірки про здійснення позивачем фактичного допуску працівників до роботи без укладення трудового договору, що є порушенням законодавства про працю і тягне за собою відповідальність встановлену законом. Внаслідок чого

уповноваженою особою відповідача було прийнято постанову, відповідно до якої на позивача накладено штраф у розмірі 180000,00 грн. Порушень порядку призначення та проведення перевірки посадовими особами відповідача вчинено не було. З наведених підстав просив у позові відмовити.

Представник позивача подав відповідь на відзив (а.с.75-77) зміст якого в загальному зводиться до аргументів викладених у позовній заяві. До того ж представник позивач наголосив на тому, що відповідачем не спростовано у відзиві доводів позовної заяви.

Ухвалою суду від 07.07.2021 (а.с.37) прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05.08.2021 від представника Управління Держпраці у Рівненській області надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.39-40). За наслідками розгляду вищезазначеного заперечення ухвалою суду від 11.08.2021 (а.с.36) ухвалено розгляд справи №460/915/21 здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 28.09.2021.

28.09.2021 протокольною ухвалою (а.с.62) розгляд справи відкладено на 27.10.2021 за клопотанням представника позивача (а.с.59).

27.10.2021 протокольною ухвалою (а.с.71) розгляд справи відкладено на 24.11.2021 за клопотанням представника позивача (а.с.68).

24.11.2021 судове засідання у справі не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді, розгляд справи відкладено на 14.12.2021 (а.с.79).

14.12.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 18.01.2022.

До початку судового засідання 18.01.2022 представник позивача та представник відповідача подали клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Враховуючи подане клопотання та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу №460/9135/21 в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань був зареєстрований як фізична особа-підприємець 03.08.2020 (номер запису 0043348) та припинив підприємницьку діяльність 21.04.2021 (номер запису 001043348). Основним видом економічної діяльності підприємця за КВЕД був 56.29 «Постачання iнших готових страв». Також зазначено види економічної діяльності 56.10 «Дiяльнiсть ресторанiв, надання послуг мобiльного харчування», 55.10 «Дiяльнiсть готелiв i подiбних засобiв тимчасового розміщування» та 47.29 «Роздрiбна торгiвля iншими продуктами харчування в спецiалiзованих магазинах».

На підставі наказу від 08.04.2021 №323 Управлінням Держпраці у Рівненській області інспекторам праці Миронюку Н.О., ОСОБА_5 , Біловолу О.М., Дуляницькому Т.В. було видано направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування від 08.04.2021 №264-Н/09-27 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 місцезнаходження суб`єкта господарювання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; місце провадження господарської діяльності: Рівненська область (а.с.28).

У період з 08.04.2021 по 21.04.2021, на підставі наказу від 08.04.2021 №323 та направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 08.04.2021 №264-Н/09-27 (а.с.28), Управлінням Держпраці у Рівненській області було проведено позапланове інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за результатами якого складено акт позапланового заходу державного контролю щодо додержання вимог законодавства у сфері праці від 21.04.2021 №РВ280/255/АВ (а.с.17-21).

Відповідно до направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 08.04.2021 №264-Н/09-27 (а.с.28) та акту позапланового заходу державного контролю щодо додержання вимог законодавства у сфері праці від 21.04.2021 №РВ280/255/АВ (а.с.17-21) правовою підставою проведення позапланового інспекційного відвідування зазначено пп. 3 п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого

постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823, а саме: рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту. На підтвердження наявності вищезазначених підстав відповідачем долучено до матеріалів справи окреме доручення т.в.о. голови Державної служби України з питань праці від 25.08.2020 №Д-30/1/3.1-20 (а.с.94), довідку від 05.04.2021 (а.с.95) та службову записку начальника відділу з питань здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_6 від 08.04.2021 (а.с.50).

Перевіркою було виявлено ряд порушень позивачем трудового законодавства, які відображені у акті позапланового заходу державного контролю щодо додержання вимог законодавства у сфері праці від 21.04.2021 №РВ280/255/АВ (а.с.17-21), а саме: - ч. 1 ст. 21 КЗпП України, які полягають в тому, що між ФОП ОСОБА_1 та наступними працівниками: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 не укладено трудові договори; - ч. 3 ст. 24 КЗпП України, які полягають в тому, що ФОП ОСОБА_1 допустив без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України наступних осіб: ОСОБА_2 , яка працює на посаді кухонного робітника; ОСОБА_3 , яка працює на посаді кухаря; ОСОБА_4 , яка працює на посаді адміністратора мотелю у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 трудові договори не укладені.

Зокрема, у розділі «Додаткова інформація до заходу» акту від 21.04.2021 №РВ280/255/АВ (а.с.18) зазначено, що при проведенні інспекційного відвідування позивача о 16:00 год. 08.04.2021, за місцем провадження господарської діяльності: ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) на робочому місці перебували: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 ..

В письмових поясненнях, отриманих інспектором праці 08.04.2021 о 16:09 год. (а.с.51) ОСОБА_3 зазначила, що стажувалася у ФОП ОСОБА_1 на посаду кухаря у кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_3 з 07.04.2021.

В письмових поясненнях, отриманих інспектором праці 08.04.2021 о 16:00 год. (а.с.52) ОСОБА_2 зазначила, що стажується у кафебарі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на посаду кухонного робітника у ФОП ОСОБА_1 з ним домовлялася про заробітну плату 230 грн. Документи щодо офіційного оформлення не надавала.

В письмових поясненнях, отриманих інспектором праці 08.04.2021 о 16:01 год. (а.с.53) ОСОБА_4 зазначила, що стажується з 08.04.2021

на посаду адміністратора мотелю «Смажений кабанчик», який знаходиться за адресою АДРЕСА_3 . Стажування проводить ФОП ОСОБА_1 ..Судом встановлено, що перед наданням письмових пояснень вищевказаним особам інспектором праці було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, що підтверджується особистими підписами зазначених осіб у відповідній графі цього документа, та свідчить про відсутність примусового характеру таких дій.

Актом від 21.04.2021 №РВ280/255/АВ (а.с.18) зафіксовано, що під час проведення інспекційного відвідування жодних підтверджуючих документів про належне оформлення трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 чи направлення зазначених осіб з центру зайнятості для стажування за індивідуальною програмою не надано.

Суд звертає увагу, що акт від 21.04.2021 №РВ280/255/АВ (а.с.17-21) не містить будь-яких пояснень, зауважень або заперечень позивача щодо проведеного заходу та складеного акта і підписаний ФОП ОСОБА_1 ..

За наслідками інспекційного відвідування Управлінням Держпраці у Рівненській області було винесено та вручено особисто під підпис фізичній особіпідприємцю ОСОБА_1 припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №РВ280/255/АВ/П від 21.04.2021, яким зобов`язано позивача усунути порушення ч. 1 ст. 21 КЗпП України та ч. 3 ст. 24 КЗпП України до 07.05.2021 (а.с.22-23).

Рішенням щодо розгляду справи про накладення штрафу №РВ 280/255/18 від 26.04.2021 ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи про накладення штрафу 26.05.2021. Однак, з огляду на клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із необхідністю надання додаткових доказів, рішенням №РВ 280/255/АВ/28 від 26.05.2021 (а.с.26) розгляд справи про накладення штрафу призначено на 03.06.2021.

Судом встановлено, що про розгляд справи про накладення штрафу 03.06.2021, відповідно до рішення №РВ 280/255/АВ/28 від 26.05.2021 (а.с.26), позивача повідомлено шляхом надіслання 27.05.2021 вказаного рішення засобами поштового зв`язку (а.с.24-25) та телефонним дзвінком 02.06.2021, про що зроблено запис в журналі реєстрації телефонограм (а.с.54).

ОСОБА_1 подано до Управління праці у Рівненській області копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №84 від 22.04.2021, що свідчить припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 21.04.2021 за номером запису 001043348. На переконання позивача, вищевказаний витяг Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є підставою для звільнення від фінансової санкції, що передбачена ст. 265 КЗпП України.

Однак, на підставі акта інспекційного відвідування від 21.04.2021 №РВ280/255/АВ (а.с.17-21) першим заступником начальника Управління Держпраці у Рівненській області винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 03.06.2021 №РВ280/255/000019/ТД-ФС, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 180 000 (сто вісімдесят тисяч) гривень (а.с.13-14).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 43 Конституції України, держава створює умови для здійснення громадянами права на працю. Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю є важливими способами захисту трудових прав працівників, гарантією забезпечення законності в трудових відносинах.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007(lfks gj ntrcne Закон №877-V від 05.04.2007).

Відповідно до ст. 1 Закону №877-V від 05.04.2007, державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

За правилами ч. 5 ст. 2 Закону №877-V від 05.04.2007, заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частини одинадцятої статті 4-1, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої та десятої статті 7, статей 9, 10, 12, 19, 20, 21 цього Закону (ч. 6 ст. 2 Закону №877-V від 05.04.2007).Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом (ст. 3 Закону №877-V від 05.04.2007).

Згідно з приписами ч. 4 ст. 4 Закону №877-V від 05.04.2007, виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації

продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

У свою чергу, ч. 1 ст. 259 КЗпП України встановлено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015 (далі по тексту Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, зокрема з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

Держпраці відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп. 6 п. 4 Положення №96).

Відповідно до п. 7 Положення №96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 11.02.2015 визначено, що територіальним органом Держпраці на території Рівненської області є Управління Держпраці у Рівненської області.

Відповідно до зазначених норм, Управлінню Держпраці у Рівненській області делеговано повноваження щодо здійснення на території Рівненської області державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

21.08.2019 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №823, якою затвердив, зокрема, Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі по тексту Порядок №823).

Відповідно до абз. 2 п. 1 Порядку №823 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог Закону та з урахуванням пунктів 2-4 цього Порядку.

Згідно з п. 2 Порядку №823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у разі проведення територіальними органами Держпраці заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин у формі інспекційних відвідувань, такі заходи здійснювалися відповідно до вимог Закону №877-V, однак з урахуванням спеціальних норм Порядку №823 (до набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 у справі №640/17424/19).

При цьому, суд зазначає, що первинній правовій оцінці підлягають доводи сторін щодо дотримання відповідачем порядку та підстав проведення позапланового заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування позивача.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 Закону №877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Пунктом 5 Порядку №823 визначено, що підставами для здійснення інспекційних відвідувань є: 1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; 4) рішення суду; 5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин; 6) інформація: ДПС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку,

встановленому законом, як суб`єкта господарювання; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилася на 20 і більше відсотків; фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників; 7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю; 8) доручення Прем`єрміністра України; 9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; 10) запит народного депутата України; 11) невиконання вимог припису інспектора праці.

За змістом відзиву на позовну заяву, пояснень представника відповідача у судовому засіданні та розділу «Додаткова інформація до заходу» акту від 21.04.2021 №РВ280/255/АВ (а.с.18) підставою для проведення перевірки позивача стали наказ Управління Держпраці у Рівненській області №323 від 08.04.2021 та направлення на інспекційне відвідування №264-Н/09-27 від 08.04.2021.

При цьому, як встановлено вище судом, підставами для видачі наказу №323 від 08.04.2021 та направлення на інспекційне відвідування №264-Н/09-27 від 08.04.2021 позивача слугували, зокрема пп. 3 п. 5 Порядку №823, а також службова записка начальника відділу з питань здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Морозюка Ю. від 08.04.2021 (а.с.50).

Суд зауважує, що за змістом вказаної вище службової записки працівника відповідача, окрім пп. 3 п. 5 Порядку №823 підставами для проведення інспекційного відвідування зазначено: окреме доручення т.в.о. голови Державної служби України з питань праці від 25.08.2020 №Д-30/1/3.1-20 (а.с.94) та довідка про проведення інформаційно-роз`яснювальної роботи від 05.04.2021 (а.с.95).

Згідно з ч. 2 окремого доручення т.в.о. голови Державної служби України з питань праці від 25.08.2020 №Д-30/1/3.1-20 (а.с.94) при організації проведення інспекційних заходів слід враховувати ризики використання неоформлених працівників, виявлені при проведенні інформаційної роботи (розбіжності між фактичними показниками кількості працівників та звітними показниками), а також в ході аналізу іншої наявної інформації.

В силу приписів п. 28 Порядку №823 інспектор праці самостійно приймає рішення про необхідність відвідування роботодавця з метою інформування його та працівників про найбільш ефективні способи додержання законодавства з питань оформлення трудових відносин, моніторингу стану його додержання.

Відповідно до змісту довідки про проведення інформаційнороз`яснювальної роботи від 05.04.2021 (а.с.95) встановлено, що при проведенні інформаційно-роз`яснювальної роботи інспекторами праці з роботодавцями 05.04.2021 за адресою м. Рівне вул. Макарова, вул. Князя Островського, вул. Чернишова, серед іншого встановлено здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 НОМЕР_1 , кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », АДРЕСА_3 з використанням працівників без оформлення трудового

договору (п. 23 довідки про проведення інформаційно-роз`яснювальної роботи від 05.04.2021).

З огляду на наведене, на переконання суду, обставини, зазначені у вказаній вище службовій записці працівника відповідача (а.с.50) та у довідці про проведення інформаційно-роз`яснювальної роботи від 05.04.2021 (а.с.95) за своїм змістом узгоджуються з вимогами пунктів 3, 5 та 6 Порядку №823, що свідчить про обґрунтованість підстав для проведення Управлінням Держпраці у Рівненській області інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 ..

Абзацом 1 пункту 1 Порядку №823 передбачено, що цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України №1985-IV від 08.09.2004, Конвенцією Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України №1986-IV від 08.09.2004, та Законом №877-V. Суд зауважує, що посилання на відповідні міжнародні нормативно-правові акти наведено також у преамбулі направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування №264-Н/09-27 від 08.04.2021 (а.с.28).

При цьому, відповідно до частини першої статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Оцінюючи наведені вище правові положення, суд погоджується з аргументами сторони відповідача, що правовою підставою для проведення контролюючими органами заходів державного контролю з питань праці є також Конвенція Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікована Законом України №1985-IV від 08.09.2004(далі по тексту Конвенція №81).

Так, згідно з нормами статті 12 Конвенції №81, інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право:

a) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції;

b) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції;

c) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються.

У разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов`язків.

Інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм (стаття 16 Конвенції №81).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що визначена відповідачем форма позапланового заходу державного контролю, а саме інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , є обґрунтованою та відповідала вимогам чинного на час проведення такого заходу законодавства, а відтак, наведені стороною позивача доводи щодо протиправності таких дій не заслуговують на увагу суду.Щодо тверджень сторони позивача про порушення відповідачем порядку проведення інспекційного відвідування з огляду на те, що приміщення, де проводилося інспекційне відвідування перебуває у спільній частковій власності трьох осіб і не належить ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 4 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

За змістом направлення на проведення інспекційного відвідування №264-Н/09-27 від 08.04.2021 (а.с.28), місцем провадження господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 визначено територію Рівненської області.

З аналізу змісту положень ч. 1 ст. 4 Закону №877-V слід дійти висновку, що заходи державного нагляду (контролю) здійснюються контролюючими органами безпосередньо за місцем провадження господарської діяльності суб`єктів господарювання (їх відокремлених підрозділів), діяльність яких підлягає перевірці, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законодавством.

З огляду на вищенаведене, заходи державного нагляду (контролю) здійснюються контролюючими органами за місцем провадження господарської діяльності суб`єктів господарювання, а не виключно за місцезнаходженням нерухомого майна, що перебуває у власності суб`єкта господарювання. Адже приміщення, де проводиться інспекційне відвідування та здійснюється господарська діяльність суб`єкта господарювання може перебувати не лише у власності, а й у користуванні вищевказаного суб`єкта.

При цьому, суд зауважує, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, доступ до якого є вільним, міститься інформація лише щодо місця проживання (місцезнаходження) ФОП ОСОБА_1 , проте відомості щодо місця (місць) провадження господарської діяльності позивача відсутні, що підтверджується наявною у матеріалах справи Випискою з вказаного Реєстру від 04.08.2020 (а.с.27).

Більше того, судом встановлено, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 19.04.2021 у справі №569/3979/21, яка набрала законної сили, встановлено, що 16.02.2021 о 13:23 год., при проведенні фактичної перевірки в кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою в АДРЕСА_3 , що належить ФОП ОСОБА_1 , який порушив встановлений законом порядок проведення розрахунків в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме не проведено розрахункову операцію через РРО розрахунковий документ не роздруковано та не видано, не забезпечено виконання режиму попереднього програмування підакцизних товарів, що є в реалізації із зазначенням коду товарної підгрупи УКТЗЕД, чим порушено п. 1, 2 ст. 3 Закону України №265/95ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчуваннята послуг» (із змінами та доповненнями згідно акта №000087 від 16.02.2021).

Відповідно до змісту постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 19.04.2021 у справі №569/3979/21 ФОП ОСОБА_1 будучи повідомленим про день та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення для розгляду справи не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. В протоколі про адміністративне правопорушення вказав, що порушення виникли з неуважності.

Вищевказане приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою в АДРЕСА_3 перебуває на обліку як об`єкт оподаткування платника податків ФОП ОСОБА_1 ..

Згідно з ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, доводи сторони позивача щодо неправомірності дій і рішення Управління Держпраці у Рівненській області щодо проведення інспекційного відвідування 08-21 квітня 2021 року ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 (кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») та відображення його результатів в акті складеному за результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо додержання вимог законодавства в сфері праці від 21.04.2021 №РВ280/255/АВ не заслуговують на увагу.

Щодо тверджень сторони позивача, що на момент складання акту перевірки ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність, а тому відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови, суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 609 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

До підприємницької діяльності фізичних осіб згідно зі ст. 51 Цивільного кодексу України застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Приписами ч. 3 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» визначено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Положеннями ст. 52 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Суд зазначає, що однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання не припиняються, а залишаються за

нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Відтак, суд вважає безпідставними доводи позивача про наявність підстав для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови з підстав припинення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, оскільки інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 проводилось до припинення реєстрації господарської діяльності суб`єкта господарювання та порушення норм законодавства про працю встановлено під час здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності, а зобов`язання набуті підприємцем під час здійснення ним господарської діяльності залишаються навіть після припинення державної реєстрації господарської діяльності ФОП.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону №877-V, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Частиною 7 статті 7 Закону №877-V встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (ч. 8 ст. 7 Закону №877-V).

У свою чергу, згідно з пунктами 16, 17 Порядку №823, за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю. Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування

або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.

Як підтверджується матеріалами справи, актом інспекційного відвідування від 21.04.2021 №РВ280/255/АВ (а.с.17-21) зафіксовані порушення ФОП ОСОБА_1 а саме: - ч. 1 ст. 21 КЗпП України, які полягають в тому, що між ФОП ОСОБА_1 та наступними працівниками: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 не укладено трудові договори; - ч. 3 ст. 24 КЗпП України, які полягають в тому, що ФОП ОСОБА_1 допустив без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України наступних осіб: ОСОБА_2 , яка працює на посаді кухонного робітника; ОСОБА_3 , яка працює на посаді кухаря; ОСОБА_4 , яка працює на посаді адміністратора мотелю у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 трудові договори не укладені.

Судом також встановлено, що за результатами проведення позапланового заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування, інспектором праці ОСОБА_8 складений припис про усунення виявлених порушень №РВ280/255/АВ/П від 21.04.2021, яким ФОП ОСОБА_1 зобов`язано у строк до 07.05.2021 усунути виявлені за результатами інспекційного відвідування недоліки (порушення) (а. с.22-23).

Аналізуючи встановлені відповідачем порушення законодавства про працю, суд враховує, що правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначаються Кодексом законів про працю України. Частиною 1 статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Визначення трудового договору міститься у частині першій статті 21 КЗпП України та означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

У свою чергу, частина 1 статті 24 КЗпП України містить перелік випадків, коли трудовий договір з працівником укладається у письмовій формі.

Відповідно до частини третьої цієї ж статті, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення

центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з приписами абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

З аналізу наведених норм слідує, що забороняється, а також є підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, факт допущення без укладення трудового договору до роботи особи, яка за характером виконуваних робіт виконує на підприємстві певну трудову функцію, що у сукупності з іншими притаманними ознаками надає їй статусу працівника підприємства, а підприємство щодо неї є суб`єктом, яке використовує саме її найману працю у розумінні КЗпП України. При цьому, відносини між сторонами фактично є такими, що регулюються законодавством про працю, сторони розуміють цей факт, але жодним чином не оформляють своїх відносин, у першу чергу, з мотивів ухилення від сплати податків та інших обов`язкових платежів. Тобто, сфера регулювання статті 24 КЗпП України обмежується випадками, коли між підприємством та фізичною особою мають місце відносини, які по факту підпорядковуються трудовому законодавству, а застосування штрафних санкцій за абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України здійснюється у тому випадку, коли такі відносини не оформлені документами, визначеними КЗпП України. При цьому, суд також враховує, що у ході проведення перевірки інспекторами праці були відібрані письмові пояснення у осіб, що перебували на робочому місці, за місцем провадження господарської діяльності: ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 ..

В письмових поясненнях, отриманих інспектором праці 08.04.2021 о 16:09 год. (а.с.51) ОСОБА_3 зазначила, що стажувалася у ФОП ОСОБА_1 на посаду кухаря у кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_3 з 07.04.2021.

В письмових поясненнях, отриманих інспектором праці 08.04.2021 о 16:00 год. (а.с.52) ОСОБА_2 зазначила, що стажується у кафебарі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на посаду кухонного робітника у ФОП ОСОБА_1 з ним домовлялася про заробітну плату 230 грн. Документи щодо офіційного оформлення не надавала.

В письмових поясненнях, отриманих інспектором праці 08.04.2021 о 16:01 год. (а.с.53) ОСОБА_4 зазначила, що стажується з 08.04.2021

на посаду адміністратора мотелю «Смажений кабанчик», який знаходиться за адресою АДРЕСА_3 . Стажування проводить ФОП ОСОБА_1 ..Суд критично оцінює твердження сторони позивача, що вищенаведені пояснення написані «під диктовку перевіряючих», оскільки вищевказаним особам інспектором праці було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, що підтверджується особистими підписами зазначених осіб у відповідній графі цього документа, та свідчить про відсутність примусового характеру таких дій.

На підставі зазначених документів посадовими особами були зроблені висновки, які відображені в акті перевірки про здійснення позивачем фактичного допуску працівників до роботи без укладення трудового договору, що є порушенням законодавства про працю і тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Разом з тим, як під час проведення відповідачем інспекційного відвідування, так і в процесі судового розгляду справи стороною позивача не надано будь-яких письмових доказів (договору про стажування за індивідуальною програмою, індивідуальної програми стажування тощо) на підтвердження факту проходження ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 стажування у позивача, а тому, суд критично оцінює твердження щодо проходження вказаними особами стажування у ФОП ОСОБА_1 ..

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість висновків Управління Держпраці у Рівненській області за результатами проведення інспекційного відвідування ОСОБА_1 ..

Щодо спірної постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 03.06.2021 №РВ280/255/000019/ТД-ФС, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 180 000 (сто вісімдесят тисяч) гривень (а.с.13-14), суд враховує таке.

Частиною четвертою статті 265 КЗпП України передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013 (далі по тексту Порядок №509).

Пунктом 1 Порядку №509 передбачено, що цей Порядок визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами 2 - 7 статті 53 Закону України «Про зайнятість населення». Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Порядку №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами 3 - 7 цього пункту).Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників (абзац 5 пункту 2 Порядку №509).

У свою чергу, згідно з пунктом 3 Порядку №509, справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах 3 - 7 пункту 2 цього Порядку. Про дату одержання документів, зазначених в абзацах 3 - 7 пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Положеннями абзаців 1-4 пункту 4 Порядку №509 визначено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах 3 - 7 пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Аналіз наведених обставин у їх сукупності вказує на те, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення штрафу діяв з урахуванням усіх правових підстав, необхідних для її ухвалення, а також з дотриманням порядку проведення перевірки і порядку накладення штрафу, а тому, вимоги позивача про визнання протиправним та скасування спірного рішення не підлягають задоволенню судом.

Інші доводи та аргументи, наведені сторонами, судом не оцінюються, позаяк не впливають на правомірність оскаржуваного рішення, свідчать про надмірний формалізм, а тому, не мають значення для правильного вирішення даного судового спору по суті.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено належними та допустимими доказами порушення позивачем як суб`єктом господарювання вимог частини 1 статті 21 та статті 24

КЗпП України, а отже, і наявність підстав, передбачених абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, для прийняття оскаржуваної постанови, якою на позивача накладено штраф у розмірі 180 000,00 грн.

З огляду на усе вищевикладене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що постанова Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 03.06.2021 року №РВ280/255/000019/ТД-ФС відповідає критеріям, встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, з урахуванням відповідних приписів матеріального права.

У той же час, оцінюючи наявні у справі докази та аналізуючи встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача, якими останній спростовував правомірність прийняття відповідачем спірного рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправними дій і рішення Управління Держпраці у Рівненській області щодо проведення інспекційного відвідування 08-21 квітня 2021 року ФОП ОСОБА_1 та відображення його результатів в акті складеному за результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо додержання вимог законодавства в сфері праці від 21.04.2021 №РВ280/255/АВ; про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 03.06.2021 року №РВ280/255/000019/ТД-ФС відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Управління Держпраці у Рівненській області (вул. Лермонтова, 7,м. Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 39780243)

Повний текст рішення складений 05 травня 2022 року

Суддя У.М. Нор