Справа № 160/6447/22
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2022-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
06 травня 2022 р.Справа №160/6447/22
05 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача 1: Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектації та соціальної підтримки, відповідача2: військова частина НОМЕР_2 , у якій позивач просить
- визнати незаконними дії Дніпропетровського обласного територіального центру комплектації та соціальної підтримки, від імені якого діяв Амур- нижньодніпровський районний центр комплектації та соціальної підтримки, щодо призову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військову службу під час мобілізації та направлення (переміщення) ОСОБА_1 для проходження служби до військової частини НОМЕР_2 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 , в особі її командира, прийняти рішення щодо дострокового звільнення ОСОБА_1 з військової служби, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є усиновителем дитини, позбавленої батьківського піклування, віком до 18 років.
- зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектації та соціальної підтримки надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить заборонити військовій частині НОМЕР_2 , в особі її командира, вчиняти будь-які дії щодо переміщення військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до іншого місця служби або іншої військової частини, до набрання законної сили рішення суду по справі.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником зазначено, що, на думку останнього, є протиправними дій Дніпропетровського обласного територіального центру комплектації та соціальної підтримки щодо направлення ОСОБА_1 для проходження до військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з тим, що останній є усиновителем дитини, позбавленої батьківського піклування віком до 18 років.
Заявник зазначає, що у випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в цій справі, для відновлення яких необхідно буде укласти значних зусиль та витрат. Прийняття відповідачем 2 будь-яких рішень щодо переміщення позивача на нове місце військової служби до іншої частини може унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
На думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до вкрай негативних наслідків, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів з урахуванням відповідності права та законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду , майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.
Положеннями ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
З викладеного слідує, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, та ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частина 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види забезпечення позову, згідно з якою позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Судом встановлено, що згідно з рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2020 року у справі № 199/5373/20 , яке набрало законної сили 15.10.2020 року, ОСОБА_1 оголошено усиновителем та визнано батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до абз 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, усиновителі, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, на утриманні яких перебувають діти-сироти або діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років.
Отже, у разі визнання незаконності, як самого призову позивача на військову службу, так і подальше його переміщення до військової частини за межами місця проживання, та зобов`язання конкретних осіб вчинити певні дії для відновлення порушеного права, а тому у випадку за рішенням відповідача 2 переміщення позивача до іншого місця служби останнє унеможливить покладення за рішенням суду на визначених у позові осіб виконання певних дій.
За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснив оцінку необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, оскільки позивач 26.02. 2022 року вже призваний на військову службу та направлений для проходження служби до військової частини НОМЕР_2 , а в подальшому може бути переміщений до іншого місця служби або іншої військової частини.
Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
Вжиття визначених заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а насамперед спрямоване лише на забезпечення права позивача доступу до правосуддя та збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.
Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
З огляду на викладене, суд зробив висновок, про задоволення заяви про забезпечення позову та наявність підстав для вжиття заходів адміністративного позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки на час розгляду заяви існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.
Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову у справі № 160/6447/22 задоволити.
Заборонити військовій частині НОМЕР_2 , в особі її командира, вчиняти будь-які дії щодо переміщення військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до іншого місця служби або іншої військової частини, до набрання законної сили рішення суду по справі.
Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання до 06.05.2025 року.

Стягувач 1: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Боржник 1: військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук