Справа № 380/6474/20
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
05 травня 2022 року справа №380/6474/20
провадження № П/380/6645/20
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючої судді Крутько О.В.,
за участю секретаря судового засідання Гавінської М.В.,
відповідача ОСОБА_1 , представника позивача Когут Л.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу
за позовом Головного управління ДПС у Волинській області
про стягнення податкового боргу, -
Позовні вимоги мотивовано тим, що за фізичною особою ОСОБА_1 рахується податковий борг з транспортного податку, який виник внаслідок несплати грошових зобов`язань згідно з податковим повідомленням-рішенням № 433744-13 від 15.01.2019.
Ухвалою від 18.08.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.
Відповідач проти позову заперечив, подав відзив на позовну заяву, у якому стверджує, що податкове повідомлення-рішення від 15.01.2019 № 423744-13 прийнято податковим органом необґрунтовано, оскільки ОСОБА_1 не є платником транспортного податку, а автомобіль, який належав йому на праві власності ним відчужено у 2017 році.
18.09.2020 прийнято ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, підготовче засідання призначено на 22.10.2020.
07.10.2020 року представником позивача подано заперечення на відзив.
Ухвалою від 22.10.2020 року судом задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 03.12.2020 року.
03.12.2020 розгляд справи відкладено на 26.01.2021.
Ухвалою від 26.01.2021 року зупинено провадження у справі №380/6474/20 за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу до набрання законної сили судовим рішенням у справі №380/629/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 423744-13 від 15.01.2019.
27.01.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі №380/629/21 набрало законної сили.
Ухвалою від 01.02.2022 поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 03.03.2022.
03.03.2022 відкладено розгляд справи на 19.04.2021.
19.04.2022 представником відповідача подано заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
19.04.2022 відкладено розгляд справи на 05.05.2022.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідач, представник відповідача проти позову заперечили з мотивів, вказаних у відзиві на позовну заяву та покликаючись на визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 423744-13 від 15.01.2019.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникли між позивачем та відповідачем, врегульовані Податковим кодексом України.
Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
Згідно ст.15 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 вказаного Кодексу, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
У разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Пунктом 4 статті 102 ПК України передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Згідно п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно із п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до припису норми п.п.14.1.137 п.14.1 ст.14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
За змістом ст. 95 ПК України (п.95.1-95.3), контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Позивач не погодився з податковим повідомленням-рішенням № 423744/13 від 15.01.2019 та оскаржив його до суду.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі №380/629/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області - задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 15.01.2019 № 423744-13. Рішення мотивовано тим, що відповідно до довідки виконавчого комітету Мурованської сільської ради ОТГ Пустомитівського району, Львівської області від 10.09.2020 № 1192 ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 . Однак, податкове повідомлення-рішення від 15.01.2019 № 42374-13 прийняте Головним управлінням ДПС у Волинській області. Отже, в порушення пп. 267.6.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення не за місцем реєстрації платника податку. Також матеріалами справи підтверджується факт відчуження транспортного засобу Audi Q7 2015 року випуску, на нового власника 04.10.2017.

У зв`язку з вищенаведеним, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн., який був безпідставно визначений податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Львівській області від 15.01.2019 № 423744-13, яке скасовано в судовому порядку, задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Приписами частини 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи (ч.3 ст.132 КАС України).

Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4)дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідачем долучено до матеріалів справи заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. До заяви долучено копію договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 10.09.2020, копію додаткового договору до договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 10.09.2020, копію договору про надання професійної правничої допомоги № 22/01/11 від 11.01.2022, копію додаткового договору від 11.01.2022 до договору про надання професійної правничої допомоги 22/01/11 від 11.01.2022, копію квитанції № 10-9120К від 04.11.2020, копію квитанції № 0.0..1 від 08.02.2022; копію опису робіт (наданих послуг) від 19.11.2022, а також акт виконаних робіт (наданих послуг) від 05.05.2022р. за договором про надання професійної правничої допомоги б/н від 10.09.2020 та договором про надання правової допомоги № 22/01/11 від 11.01.2022р.

Дослідивши подані докази, враховуючи предмет спору, розмір заявлених позовних вимог, суд вважає, що співмірними та обґрунтованими є вимоги про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 94, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (Київський майдан, 4, м. Луцьк, 43010, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 09.05.2022.

Суддя Крутько О.В.