Справа № 160/19192/21
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить суд:
2.) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу шахтаря за Списком № 1 періодів роботи з 01.03.2008 року по 04.03.2008 року, з 15.04.2008 року по 23.01.2013 року, з 04.04.2013 року по 23.04.2018 року; щодо обчислення з 01.09.2018 року пенсії за віком у порушення вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; щодо включення з 01.04.2020 року до періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсі, періоду страхового стажу з 01.12.2019 року по 29.02.2020 року;
3.) зобов`язати відповідача з 01.09.2018 року зарахувати до пільгового стажу шахтаря за Списком № 1 періодів роботи з 01.03.2008 року по 04.03.2008 року, з 15.04.2008 року по 23.01.2013 року, з 04.04.2013 року по 23.04.2018 року, здійснити перерахунок пенсії, а також обчислювати її у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) з виключенням з 01.04.2020 року до періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсі, періоду страхового стажу з 01.12.2019 року по 29.02.2020 року.
Означені позовні вимоги вмотивовані протиправністю дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які полягали у незастосуванні при обчисленні розміру його пенсії за віком на пільгових умовах порядку та гарантій, встановлених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при її (пенсії) призначенні. При цьому, на думку позивача, відповідач суттєво звузив період пільгового стажу позивача не зарахувавши до його складу періодів роботи з 01.03.2008 року по 04.03.2008 року, з 15.04.2008 року по 23.01.2013 року, з 04.04.2013 року по 23.04.2018 року, а також з 01.04.2020 року безпідставно включив до періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсі, періоду страхового стажу з 01.12.2019 року по 29.02.2020 року що суттєво впливає на розмір соціальних гарантій з боку держави. З підстав викладеного просить позовні вимоги задовольнити повністю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому указав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на те, що спірні періоди позивача не зараховані до пільгового стажу через відсутність факту сплати страхових внесків та недоліків, що містили подані ним документи. Також вважає, що у позивача відсутнє право на отримання гарантій, встановлених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з підстав того, що така вимога є передчасною. Окрім того посилався на безпідставність вимог щодо виключення з 01.04.2020 року до періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсі, періоду страхового стажу з 01.12.2019 року по 29.02.2020 року зазначивши, що така вимога суперечить вимогам законодавства України.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку відповідача та отримує пенсію за віком за Списком № 1 відповідно до п. «а» статті 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19.05.2011 року. Після звільнення з роботи позивачеві з 24.04.2018 року проведений перерахунок пенсії та її розмір склав 3593,92 грн.
У подальшому позивач надав довідку від 02.04.2019 року № зкм/0501-25/567 про заробіток за період роботи з 15.04.2008 року по 23.01.2013 року, унаслідок чого йому проведено перерахунок із врахуванням страхового стажу 41 рік 05 місяців 20 днів. До складу страхового стажу відповідач не зарахував періоди роботи позивача з 01.03.2008 року по 04.03.2008 року, з 15.04.2008 року по 23.01.2013 року, з 04.04.2013 року по 23.04.2018 року вказавши на відсутність сплати страхових внесків у цей період.
При вирішенні спору суд виходить із того, що відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Згідно із абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці») така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
При цьому, таке право не пов`язано з поданням заяви про перерахунок пенсії, воно також кореспондується з нормою, викладеною у ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, яка встановлює, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Судом встановлено та відповідачем не заперечується, що позивач працював на підземних роботах не менш як 15 років за списком № 1, що у тому числі підтверджується записами трудової книжки та документами, долученими до матеріалів справи, які у повній мірі визначають характер виконуваної роботи й умови праці. При цьому, відповідач не спростовує щодо відсутності у позивача необхідного стажу та не ставить під сумнів перелік посад на підземних роботах, які він обіймав у період трудової діяльності.
За таких обставин, вимога позивача про обчислення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 у розмірі, відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської прані» та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність є цілком обгрунтованою та підлягає задоволенню.
При цьому, не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо передчасності цієї вимоги, адже це є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці») така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, що у відбулось у розглянутому випадку. При цьому, у такий спосіб суд буде впевнений, що спір між учасниками процесу буде остаточно вирішений.
Крім того, є цілком обгрунтованими доводи позивача щодо позовних вимог в частині безпідставної відмови у зарахуванні до його пільгового стажу шахтаря за Списком № 1 періодів роботи з 01.03.2008 року по 04.03.2008 року, з 15.04.2008 року по 23.01.2013 року, з 04.04.2013 року по 23.04.2018 року, адже вчинення цих дій не свідчить про дотримання відповідачем вимог законодавства України.
З цього приводу зазначає, що спонукання до вчинення цих дій є посилання відповідача на відсутність сплати страхових внесків у означені періоди.
Надаючи оцінку таким доводам відповідача, суд зазначає, що за приписами ст. 113 Закону №1058 держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.
Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до статті 4 Закону №2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Відповідно до статті 26 Закону №2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.
Судом встановлено, що у не зарахований позивачеві період він був найманим працівником та йому нараховувалася заробітна плата, а тому обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на роботодавця (ів), який здійснив (ли) нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.
За викладених обставин, внаслідок невиконання цього обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на підприємствах-роботодавців, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Отже, суд доходить висновку, що наявність заборгованості перед Пенсійним фондом України по страховим внескам не може бути підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи позивача до страхового та пільгового стажу, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.
Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати періоди позивача з 01.03.2008 року по 04.03.2008 року, з 15.04.2008 року по 23.01.2013 року, з 04.04.2013 року по 23.04.2018 року до пільгового стажу шахтаря за Списком № 1. Відповідна, оскаржена відмова відповідача є протиправною та підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог в частині включення з 01.04.2020 року до періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, періоду страхового стажу з 01.12.2019 по 29.02.2020 суд зазначає про таке.
Судом встановлено, що при здійсненні автоматичного перерахунку пенсії з 01.04.2020 відповідачем включено до періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, період страхового стажу з 01.12.2019 по 29.02.2020.
Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатньо для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацом першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах.
Таким чином наведені норми передбачають можливість врахування заробітної плати за період страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, але за бажанням пенсіонера, а також передбачає обов`язок відповідача зробити перерахунок пенсії виключно на найбільш вигідних умовах для пенсіонера.
У порушення зазначених вимог відповідач здійснив перерахунок пенсії, додавши до періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, заробітки за період 01.12.2019 по 29.02.2020 року без відповідного на це волевиявлення позивача. Більш того, врахування цих заробітків не є вигідними для позивача, адже його заробіток у цей період є малим, що у свою чергу призводить до зменшення коефіцієнту заробітку та зменшення розміру отримуваної пенсії.
За таких обставин, дії відповідача щодо включення з 01.04.2020 року до періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, періоду страхового стажу з 01.12.2019 по 29.02.2020 є протиправними, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Згідно із статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати підлягають стягненню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які виразились у незастосуванні при обчисленні ОСОБА_1 розміру пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 порядку, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при призначенні пенсії за віком з 01.09.2018 року.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які виразились у відмові зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу шахтаря за Списком № 1 періодів роботи з 01.03.2008 року по 04.03.2008 року, з 15.04.2008 року по 23.01.2013 року, з 04.04.2013 року по 23.04.2018 року.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які виразились у включенні з 01.04.2020 року до періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії ОСОБА_1 , періоду страхового стажу з 01.12.2019 року по 29.02.2020 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу шахтаря за Списком № 1 періодів роботи з 01.03.2008 року по 04.03.2008 року, з 15.04.2008 року по 23.01.2013 року, з 04.04.2013 року по 23.04.2018 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок, донарахування та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 у розмірі, відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської прані» та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з 01.09.2018 року, з урахуванням фактично виплачених сум та виплатити утворену заборгованість.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виключити із періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії ОСОБА_1 , періоду страхового стажу з 01.12.2019 року по 29.02.2020 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім), 00 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна