Справа № 440/3180/22
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2022-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2022 року м. ПолтаваСправа №440/3180/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги:
визнати протиправною бездіяльність Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо ненаправлення заяви ОСОБА_1 від 08 липня 2021 року про надання статусу учасника бойових дій на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
зобов`язати Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки направити заяву ОСОБА_1 від 08 липня 2021 року про надання статусу учасника бойових дій на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Під час розгляду справи суд
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі також відповідач, ПОТЦК та СП), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою суду від 09.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що 08.07.2021 через Кременчуцький об`єднаний ТЦК та СП подав письмову заяву з проханням вирішення питання про надання статусу учасника бойових дій. Однак, листом від 17.09.2021 ПОТЦК та СП було повідомлено, що представлені документи не відповідають вимогам наказу Міністерства оборони України від 16.04.2020 №122. Позивач вважав протиправною бездіяльність ПОТЦК та СП, оскільки подані ОСОБА_1 документи не були передані за належністю на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій, до повноважень якої належить вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, звільнених із Збройних Сил. Наголошував, що внаслідок бездіяльності відповідача, яка полягає у ненаданні на розгляд комісії документів, позивач позбавлений права на отримання статусу учасника бойових дій.
29.03.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що згідно зі записами у військовому квитку, а також наданими позивачем копіями судових рішень ОСОБА_1 проходив строкову військову службу не в Збройних Силах України, а Збройних Силах колишнього СРСР, а потім - РФ з 1989 по 1992 року. За таких умов позивач, на думку відповідача, не може бути визнаний учасником бойових дій.
Крім того, відповідач наголошував, що відповідно до Положення №122 Комісія Міноборони та інші Комісії, що створені в Збройних Силах України, не наділені повноваженнями вирішувати питання про визнання учасниками бойових дій відповідно до пункту 23 частини першої статті 6 Закону.
Положенням №122 затверджений перелік документів, на підставі яких Комісії приймають рішення про надання особам статусу учасника бойових дій (пункти 13-15). Таких документів заявник ОСОБА_1 при зверненні до Полтавського ОТЦК та СП не надав. Тому підстави для направлення його заяви до Комісії Міноборони відсутні.
Зауважував, що для розгляду питань, пов`язаних із визнанням учасниками бойових дій, у Службі зовнішньої розвідки України створюється Комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у СЗРУ. Ця Комісія діє на підставі наказу Служби зовнішньої розвідки України від 19.98.2015 №302.
21.04.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач звертав увагу суду, що передумовою даного позову був лист відповідача за №9/1/6883 від 17.09.2021, у якому відповідачем повідомлено, що представлені документи не відповідають вимогам, згідно Наказу МО України Про затвердження Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій за № 122 від 16.04.2020. Наразі у відзиві на позов, відповідач зазначає взагалі іншу підставу, а саме - що він не наділений повнова женнями вирішувати питання про визнання учасником бойових дій відповідно до пункту 23 частини першої статті 6 Закону Укра їни Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту №3551-XII від 22.10.1993. Яка з причин є підставою для відмови розгляду заяви позивачу незрозуміло.
Позивач зазначав, що відповідно до частини третьої статті 7 Закону України Про звернення громадян, якщо питання, порушені в одер жаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.
ОСОБА_1 наголошував, що підставою позову являється саме бездіяльність відповідача. Не виконавши покладені на нього обов`язки, він займається листуванням за вимогою, з різною аргументацією, при цьому будь-яке рішення по суті, за поданою заявою позивача, взагалі не приймалось, за можливою відповідною належністю не пересилалось.
Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 18.05.2021 позивач звернувся до Кременчуцького об`єднаного ТЦК та СП зі заявою щодо надання статусу учасника бойових дій.
Листом від 19.05.2021 №11783 Кременчуцьким об`єднаним ТЦК та СП роз`яснено ОСОБА_1 необхідність надання переліку документів, а в разі їх відсутності з незалежних від позивача причин - показань свідків та інших документів, на підставі яких можливо зробити достовірний висновок за заявою /а.с. 22-23/.
08.07.2021 ОСОБА_1 звернувся через Кременчуцький об`єднаний ТЦК та СП зі заявою з проханням вирішення питання про надання статусу учасника бойових дій /а.с. 24/.
До заяви позивач надав паспорт, ідентифікаційний код, військовий квиток, дві постанови суду у справі №2а-65/11, лист Міністерства соціальної політики України від 29.03.2021 №112/0/3-21, лист Кременчуцького об`єднаного ТЦК та СП від 19.05.2021 №1/1783.
Листом від 17.09.2021 №9/1/6883 ПОТЦК та СП повідомив позивачу, що наказом Міністерства оборони України "Про затвердження Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни та Інструкції про порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків "Ветеран війни-учасник бойових дій" та листів талонів на право одержання проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості" від 16.04.2020 №122 визначено осіб, які визнаються учасниками бойових дій, та визначено порядок подачі необхідних документів.
Надані гр. ОСОБА_1 документи не відповідають цим вимогам.
Одночасно у листі проінформовано, що гр. ОСОБА_1 за вих. №1/1783 від 19.05.2021 листом Кременчуцького об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки було надано роз`яснення стосовно оформлення документів /а.с. 25/.
Вважаючи, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо ненаправлення заяви та підтверджуючих документів про надання статусу учасника бойових дій до уповноваженого органу - комісії, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Норми права, які підлягають застосуванню
Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон №3551-XII).
За визначенням, наведеним у статті 5 Закону №3551-XII, учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Згідно з пунктом 23 частини першої статті 6 вказаного Закону учасниками бойових дій визнаються співробітники розвідувальних органів України під прикриттям та особи, залучені до конфіденційного співробітництва з розвідувальними органами України і які виконували свої завдання на тимчасово окупованій території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, або на інших територіях, де в період виконання цих завдань велися бойові дії.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, у спосіб, що унеможливлює розголошення факту їх належності або конфіденційного співробітництва з розвідувальними органами України, території, де велися бойові дії, та періоди бойових дій визначаються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктами 1, 2, 7, 9 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 2013 року №389 "Про затвердження Положення про військові комісаріати" (чинного станом на дату надання відповіді 17.09.2021), військові комісаріати є місцевими органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території. Військові комісаріати утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві, інших містах, районах, районах у містах. Військові комісаріати у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міноборони, наказами і директивами Міністра оборони та наказами і директивами начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил, іншими правовими актами, а також цим Положенням. Обласні військові комісаріати є юридичними особами, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Інші військові комісаріати є відокремленими підрозділами відповідних обласних військових комісаріатів.
Військові комісаріати відповідно до покладених на них завдань, зокрема, розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції військових комісаріатів, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Відповідно до пункту 14 Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року №735 (далі Інструкція №735), щодо кожного звернення не пізніше ніж у п`ятиденний термін має бути прийняте одне з таких рішень: прийняти до провадження; передати на вирішення до іншого органу військового управління; надіслати за належністю до іншого центрального органу виконавчої влади, якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції органів військового управління, військової частини, про що одночасно повідомляється заявнику; залишити без розгляду за наявності підстав, визначених у статті 8 Закону України "Про звернення громадян".

Висновки щодо правозастосування
Як свідчать матеріали справи, ПОТЦК та СП, отримавши заяву та документи позивача щодо надання статусу учасника бойових дій, самостійно прийняв рішення про неможливість спрямування документів на розгляд комісії.
Як вже зазначено вище, відповідно до пункту 14 Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року №735 (далі Інструкція №735), щодо кожного звернення не пізніше ніж у п`ятиденний термін має бути прийняте одне з таких рішень: прийняти до провадження; передати на вирішення до іншого органу військового управління; надіслати за належністю до іншого центрального органу виконавчої влади, якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції органів військового управління, військової частини, про що одночасно повідомляється заявнику; залишити без розгляду за наявності підстав, визначених у статті 8 Закону України "Про звернення громадян".
Відповідач, отримавши заяву ОСОБА_1 від 08.07.2021 з доданими до неї документами, не направив її на розгляд комісії, натомість повідомив позивача, що подані документи не відповідають вимогам /а.с. 25/.
Водночас, які саме документи, яким саме вимогам не відповідають - у листі від 17.09.2021 №9/1/6883 та у відзиві на позов ПОТЦК та СП не зазначив.
Крім того, суд погоджується з твердженнями позивача ОСОБА_1 про те, що у відповіді на заяву від 08.07.2021 року відповідач вказував, що подані ОСОБА_1 документи не відповідають вимогам підзаконного нормативно-правового акту.
Але вже у відзиві на позов відповідач зазначив іншу підставу для непередання на розгляд комісії документів ОСОБА_1 - необхідність звернення із відповідною заявою за належністю до Служби зовнішньої розвідки.
Вказане у відзиві не було підставою для відмови у передачі документів на розгляд комісії, що зазначена у листі від 17.09.2021. Крім того, згідно пункту 14 Інструкції №735 відповідач мав би надіслати за належністю до іншого центрального органу виконавчої влади заяву ОСОБА_1 , якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції органів військового управління, військової частини, про що одночасно повідомити заявнику.
Таким чином суд констатує, що розгляд заяви ОСОБА_1 від 08.07.2021 року не було проведено відповідачем належним чином, допущено протиправну бездіяльність.
Під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Тож суд погоджується з доводами позову, що у спірних правовідносинах відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки не прийняв жодного з тих рішень, які були йому приписані нормативно: прийняти до провадження; передати на вирішення до іншого органу військового управління; надіслати за належністю до іншого центрального органу виконавчої влади, якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції органів військового управління, військової частини, про що одночасно повідомляється заявнику; залишити без розгляду за наявності підстав, визначених у статті 8 Закону України "Про звернення громадян".
При цьому, вказавши, що подані ОСОБА_1 документи не відповідають вимогам, відповідач не повідомив заявника, в чому полягають невідповідності та які дії слід вчинити задля їх усунення. А згідно частини 3 статті 7 Закону України "Про звернення громадян", у разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Таких роз"яснень відповідач не надав.
Тому позов в частині визнання бездіяльності протиправною позов слід задовольнити.
Стосовно відновлення порушеного права заявника суд вказує таке.
Пункт 2 частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначає повноваження суду у разі визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії: у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Тому суд вважає обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача зобов"язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.07.2021 року з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні про необхідність прийняти рішення відповідно до пункту 14 Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року №735; у разі неповноти та недостатності поданих заявником документів для прийняття такого рішення - надати заявнику чітке роз"яснення щодо недоліків поданих документів та способу їх усунення.
Отже, позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Шевченка 78А, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 08 липня 2021 року про надання статусу учасника бойових дій.
Зобов`язати Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08 липня 2021 року з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні, про необхідність прийняти рішення відповідно до пункту 14 Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року №735; у разі неповноти та недостатності поданих заявником документів для прийняття такого рішення - надати заявнику чітке роз"яснення щодо недоліків поданих документів та способу їх усунення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков