Справа № 420/17780/21
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/17780/21

Головуючий І інстанції: Бойко О.Я.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року (м.Одеса, дата складання повного тексту рішення 13.12.2021р.) по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Одеській області до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кленове» та 3-ї особи Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ГУ ДСНС України у Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ОСББ «Кленове» (адреса:м.Одеса, вул. Кленова,2 А)та 3-ї особи АТ «ДТЕК Одеські електромережі», в якому просило суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю):

- у спосіб: у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень ОСББ «Кленове» за адресою : Одеська область, м.Одеса, вул. Кленова, 2 А;

-у порядок: шляхом відключення за допомогою фахівців ЕО АТ «ДТЕК Одеські електромережі» вищевказаних приміщень за адресою: Одеська область, м.Одеса, вул.Кленова,2А від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок); обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків вказаних в акті перевірки №296 від 07.07.2021р., до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №296 від 07.07.2021р.

Позов обґрунтовано тим, що за результатами проведеної перевірки ОСББ «Кленове» складено Акт №296, яким встановлено численні порушення приписів Кодексу цивільного захисту України №5403-VI, «Правил пожежної безпеки в Україні» (затв. наказом МВС України №1417 від 30.12.2014р.) та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, нормам і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки. Позивач стверджує, що 9 (з 18-ти) порушень є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей. Не усунення виявлених перевіркою порушень прямою дією впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей, а тому, позивач переконаний у законній необхідності застосування заходів до відповідача.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року адміністративний позов ГУ ДСНС України у Одеській області задоволено. Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до ОСББ «Кленове» (адреса: Одеська область, м.Одеса, вул.Кленова,2А):-у спосіб: у вигляді повного зупинення експлуатації нежитлових приміщень ОСББ «Кленове» за адресою: Одеська область, м.Одеса, вул.Кленова,2А;-у порядок: шляхом відключення за допомогою фахівців електропостачальної організації АТ «ДТЕК Одеські електромережі» нежитлових приміщень за адресою: Одеська область, м.Одеса, вул. Кленова,2А від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок); обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків вказаних в акті перевірки №296 від 07.07.2021р., до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки , які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №296 від 07.07.2021р. у пунктах опису виявлених порушень №1,3,5,7,8,9,11,12,14.У решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник 3-ї особи - АТ «ДТЕК Одеські електромережі» 20.01.20212р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив змінити рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.12.2021р., виключивши з резолютивної частини рішення слова «за допомогою фахівців електропостачальної організації АТ «ДТЕК Одеські електромережі»».

Представник відповідача вказане вище рішення суду 1-ї інстанції в апеляційному порядку не оскаржив.

01.02.2022р. матеріали даної адміністративної справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом 2-ї інстанції можуть бути розглянуті в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність будь-яких належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

В період з 06.07.2021р. по 07.07.2021р., відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, з метою перевірки додержання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, посадовими особами позивач, на підставі посвідчення на проведення перевірки №154 від 29.06.2021р., у присутності голови правління ОСББ «Кленове», було проведено позапланову перевірку приміщень, за адресою: Одеська область, м.Одеса, вул.Кленова,2А.

За результатами вказаної перевірки було складено Акт №296 від 07.07.2021р., в якому зафіксовано 18 порушень вимог Кодексу цивільного захисту України №5403-VI, Правил пожежної безпеки в Україні (затв. наказом МВС України №1417 від 30.12.2014р., зареєстрованих в МЮ України 05.03.2015р. за №252/26697) та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, нормам і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки, а саме:

1. ст.55 КЦЗ №5403-УІ п.2.3розділу III ППБУ п.6.31,6.4, табл.2,3 ДБН В.1.1-7:2016 - допускається зниження класу вогнестійкості елементу заповнення прорізу у протипожежній перешкоді, зокрема не встановлені протипожежні двері ІІ типу в електрощитових, котельні, вентиляційних камерах, комор;

2. ст.55 КЦЗ №5403-УІ п.2.9 розділу III ППБУ п.7.1.1 ДСТУ Б В.1.1- 36:2016 - для приміщень виробничого та складського призначення розрахунками не визначено категорію щодо вибухо-пожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В.1.1-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з Правилами будови електроустановок Електрообладнання спеціальних установок»;

3. ст.55 КЦЗ №5403-УІ п.2.36 розділу III ППБУ ДСТУЕ14 81- 73:2017 - не забезпечено роботу ліфтів в режимі «Пожежна Безпека» відповідно до ДСТУЕИ 81-73:2017;

4. ст.55 КЦЗ №5403-УІ п.2.37 розділу III ППБУ - сходові клітини (типу НІ) - не забезпечені пристроями для самозачинення дверей сходових кліток, коридорів

5. ст.55 КЦЗ №5403-УІ п.2.37 розділу III ППБУ - допускається на шляхах евакуації установлення шаф вбудованих приміщень а саме: секція №5 (на поверхах 14,8,6,4,3) секція №1 (на поверхах 11,8,5), секція 2 (на поверхах 14, 13,9,7,6), секція №3 (на поверхах 11,7,5) секція №4 (на поверхах 16, 8);

6. ст.55 КЦЗ №5403-УІ, пункт 2.31 розділу III ППБУ- сходові клітини та коридори не забезпечені евакуаційним освітленням;

7. ст.55 КЦЗ №5403-УІ п.22 розділу II, п.1.2 глави 1 розділу V ППБУ п.8.22 ДБНВ.2.2-15:2019 - під час експлуатації об`єкту допускається зниження рівня пожежної безпеки, встановленого законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта, зокрема не забезпечено відкривання клапанів на кожному поверсі та включення вентиляторів протидимних установок не менше ніж від 2-х сповіщувачів автоматичної пожежної сигналізації;

8. ст.55 КЦЗ №5403-УІ п. 22 розділу II, п. 1.2 глави 1 розділу V ППБУ п.1.2 табл. А.1 ДБН В.2.5-56:2014 пп.4.2,8.4 ДСТУ-Н CEN/TS 54-14:2009 - під час експлуатації об`єкту допускається зниження рівня пожежної безпеки, встановленого законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта, зокрема адміністративні приміщення не обладнано автоматичною пожежною сигналізацією відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» з підписанням актів;

9. ст.55 КЦЗ №5403-VI, п.22 розділу II ППБУ п. 1.1 глави 1 розділу V ППБУ п. 7.2.2 ДБН В.2.5-56:2014 п.11.1 ДСТУ-Н 54-14:2009/TS 54-14:2009 - під час експлуатації об`єкту допускається зниження рівня пожежної безпеки, встановленого законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта, зокрема наявна системи автоматичної пожежної сигналізації,система оповіщення, димовидалення в другій та третій секції несправні та не утримуються в постійній готовності до виконання робіт за призначенням;

10. ст.55 КЦЗ №5403-VI п.1.4 глави 1 розділу V ППБУ п.7.2.2 ДБН В.2.5-56:2014 п.11.1 ДСТУ-Н CEN/TS 54-14:2009 - підтримання експлуатаційної придатності СПЗне проводиться відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», зокрема на автоматичну пожежну сигналізаціюв приміщеннях будівлі не укладено договірна проведення її технічного обслуговуванняз організацією, яка має відповідну ліцензію;

11. ст.55 КЦЗ №5403-УІ п.1.4 глави 1 розділу V ППБУ пп.12.1.1,12.3.2 ДБН В .2.5- 56:2014 - підтримання експлуатаційної придатності СПЗ не проводиться відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», зокрема сигнал від приймально-контрольних приладів автоматичної пожежної сигналізації не виведено на пульт централізованого пожежного спостерігання;

12. ст.55 КЦЗ №5403-УІ, п.2.2 пп.2 розділу V ППБУ - пожежні кран-комплекти в кількості 75 штук не укомплектовані пожежним рукавом однакового з ним діаметра та стволом, кнопкою дистанційного запуску пожежних насосів, а також важелем для полегшення відкривання вентиля;

13. ст.55 КЦЗ №5403-УІ, п.2.2 пп.8 розділу V ППБУ - на дверцятах пожежних шафок із зовнішнього боку не вказані після літерного індексу «ПК» порядковий номер крана та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів;

14. ст.55 КЦЗ №5403-УІ, п.1.1 розділу IV п.2.3 розділу V ППБУ п.14.18 ДБН В.2.5-64:2012 п.5.10 ДБН В.2.5-56:2014 п.1.2.18 ПУЕ - експлуатація електроустановок не відповідає вимогам ПУЕ, зокрема електроприймачі систем протипожежного захисту (насосної станції, вентиляції, аварійного освітлення, не виконані по І категорії за надійністю, у зв`язку з відсутністю автоматичного відновлення живлення в разі порушення електропостачання від одного з джерел живлення;

15. ст.55 КЦЗ №5403-УІ, п.2.3 п.п.1 розділу V ППБУ - у приміщенні насосної станції не вивішена загальна схема протипожежного водопостачання та схема обв`язки насосів. На кожній засувці і пожежному насосі-підвищувачі не зазначена інформація про їх призначення;

16. ст.55 КЦЗ №5403-УІ ст.20 п.2 Наказу МНС України №98 від 23.02.2006р. - не проведено ідентифікацію на визначення потенційної небезпеки об`єкту 3 урахуванням усіх чинників небезпеки;

17. ст.20 КЦЗ №5403-УІ ПТБ розділ V п.6 пп.1 - голова правління не пройшла навчання з питань цивільного захисту;

18. ст.20,35 КЦЗ №5403-УІ п.1 глави 4 розділу ПТБ п.2 ПКМУ №1200 - працівників не забезпечено придатними до застосування засобами радіаційного та хімічного захисту з розрахунку 1 фільтруючий протигаз для захисту населення і 1 распіратор на обличчя та додатково 2% загальної кількості працівників.

При цьому, порушення за №№1,3,6,7,8,9,11,12,14 є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей.

Будь-яких скарг під час проведення даного позапланового заходу, чи заперечень на Акт №296, який 07.07.2021р. було врученоголові правління ОСББ «Кленове» Мороз І.С., не надходило.

Окрім того, в подальшому, т.б. 13.07.2021р. відносно голові правління ОСББ «Кленове» Мороз І.С. уповноваженою особою позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого, було винесено постанову про накладення на дану посадову особу ОСББ за порушення ст.188-8 КУпАП адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.

В подальшому, у зв`язку із не усуненням відповідачем у повному обсязі виявлених порушень, ГУ ДСНС у Одеській області звернулося до суду із даним позовом про застосування до офіс-центру заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з необхідності зупинення експлуатації приміщень відповідача (адреса:м.Одеса, вул. Кленова,2А).

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, цілком погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обґрунтованими та заснованими на законі, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Так, за змістом ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007р.

Як слідує зі змісту положень ст.1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади АР Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Так, відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначенням повноважень органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності безпосередньо регулює та визначає Кодекс цивільного захисту України.

Як передбачено ст.20 Кодексу цивільного захисту України, до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить: 1) забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; 2) забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту; 3) розміщення інформації про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії; 4) організація та здійснення під час виникнення надзвичайних ситуацій евакуаційних заходів щодо працівників та майна суб`єкта господарювання; 5) створення об`єктових формувань цивільного захисту відповідно до цього Кодексу та інших законодавчих актів, необхідної для їх функціонування матеріально-технічної бази і забезпечення готовності таких формувань до дій за призначенням; 6) створення диспетчерських служб відповідно до цього Кодексу та інших законів, необхідних для забезпечення безпеки об`єктів підвищеної небезпеки; 7)проведення оцінки ризиків виникнення надзвичайних ситуацій на об`єктах суб`єкта господарювання, здійснення заходів щодо неперевищення прийнятних рівнів таких ризиків; 8) здійснення навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки; 9)декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки; 10) розроблення планів локалізації та ліквідації наслідків аварій на об`єктах підвищеної небезпеки; 11) проведення об`єктових тренувань і навчань з питань цивільного захисту; 12) забезпечення аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання відповідно до вимог ст.133 цього Кодексу; 13) здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; 14) забезпечення безперешкодного доступу посадових осіб органів державного нагляду, працівників аварійно-рятувальних служб, з якими укладені угоди про аварійно-рятувальне обслуговування суб`єктів господарювання, для проведення обстежень на відповідність протиаварійних заходів планам локалізації і ліквідації наслідків аварій на об`єктах підвищеної небезпеки та потенційно небезпечних об`єктах, сил цивільного захисту для проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт у разі виникнення надзвичайних ситуацій; 15) забезпечення дотримання вимог законодавства щодо створення, зберігання, утримання, використання та реконструкції захисних споруд цивільного захисту; 16) здійснення обліку захисних споруд цивільного захисту, які перебувають на балансі (утриманні); 17) дотримання протиепідемічного, протиепізоотичного та протиепіфітотичного режиму; 18) створення і використання матеріальних резервів для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій; 19) розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; 20) розроблення і затвердження інструкцій та видання наказів з питань пожежної безпеки, здійснення постійного контролю за їх виконанням; 21) забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; 22) утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; 23) здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики; 24) своєчасне інформування відповідних органів та підрозділів цивільного захисту про несправність протипожежної техніки, систем протипожежного захисту, водопостачання, а також про закриття доріг і проїздів на відповідній території; 25)виконання інших завдань і заходів у сфері цивільного захисту, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Згідно із п.3 ч.2 ст.20 КЦЗ України, організація заходів цивільного захисту суб`єкта господарювання здійснюється підрозділами (посадовими особами) з питань цивільного захисту, які створюються (призначаються) керівниками зазначених суб`єктів господарювання з урахуванням, зокрема, таких вимог: у навчальних закладах з денною формою навчання з чисельністю 500 і більше осіб, які навчаються, призначаються посадові особи з питань цивільного захисту.

З приводу забезпечення пожежної безпеки, ст.55 КЦЗ України, зокрема, визначені наступні заходи: забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів; діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій; забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання (ч.ч.1-3).

Відповідно до ст.64 Кодексу цивільного захисту України, ДСНС України здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. ДСНС України здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (АР Крим) значення.

За приписами ст. 66 КЦЗ України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

У відповідності до вимог п.12 ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до вимог ч.1 ст.68 КЦЗ України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1052 від 16.12.2015 року, державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Серед основних завдань ДСНС, є, зокрема, реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності (п. 3 Положення №1052).

ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Згідно із пунктом 1 Положення про Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, затвердженого наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій в редакції від 12.11.2018 року №661, Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Одеській області є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

В силу вимог пп.27 п.4 вказаного Положення, до основних завдань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області віднесено здійснення безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, іншими суб`єктами господарювання.

Враховуючи зазначене, Головне управління ДСНС України в Одеській області є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а тому воно наділене повноваженнями здійснювати державний нагляд (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки.

А як вбачається з приписів ч.2 ст.68 КЦЗ України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежо-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.69 Кодексу цивільного захисту України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Так, ч.6 ст.55 Кодексу цивільного захисту України покладає обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.

А ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку визначає мету створення об`єднання, зокрема, забезпечення і захист прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна. Також в абз. 4 цієї статті визначені функції об`єднання, що полягають у забезпеченні реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Як слідує зі змісту положень ст.70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зокрема, є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;

7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;

8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;

11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Тобто, зазначеними вище нормами Кодексу цивільного захисту України чітко визначено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

При цьому, як вже зазначалося вище, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Так, як встановлено судовою колегією з матеріалів справи та вже зазначалося вище, спірним Актом перевірки №296 від 07.07.2021р. було зафіксовано 18 порушень вимог Кодексу цивільного захисту України №5403-VI, Правил пожежної безпеки в Україні (затв. наказом МВС України №1417 від 30.12.2014р., зареєстрованих в МЮ України 05.03.2015р. за №252/26697) та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, нормам і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки, 9-ть з яких (№№1,3,6,7,8,9,11,12,14) є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей.

Як свідчать надані представником відповідача матеріали, ОСББ в ході розгляду справи усувало деякі виявлені порушення. Зокрема, суд бере до уваги, що відповідач усунув п.2 опису встановлених порушень в акті (для приміщень виробничого та складського призначення розрахунками не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки). Даний факт підтверджується матеріалами справи, зокрема, копією акту приймання-передачі виконаних робіт та копією висновку щодо визначення категорії приміщень (а.с.50-67).

Також, суд приймає до уваги і факт виконання відповідачем п.4 (сходові клітини (типу НІ) не забезпечені пристроями для самозачинення дверей сходових клітин, коридорів) та п.10 (на автоматичну пожежну сигналізацію в приміщеннях будівлі не укладено договір на проведення її технічного обслуговування з організацією, яка має відповідну ліцензію) опису порушень в акті перевірки. Вказана обставина підтверджується копіями квитанцій про придбання дотягувачів до дверей та договором про технічне обслуговування установок пожежної автоматики, переліком регламентних робіт та періодичністю їх проведення, актом наданих послуг (а.с.78-85).

Дані обставини визнаються також і позивачем.

Проте, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, відхиляє твердження відповідача про повне виконання ним п.п.3,8,9,11 опису встановлених порушень в акті. З огляду на опис вказаних порушень (не забезпечена робота ліфтів в режимі пожежної безпеки, адміністративні приміщення не обладнані автоматичною сигналізацією, наявні системи пожежної сигналізації оповіщення, димовидалення несправні, не виведений сигнал від приймально-контрольних приладів автоматичної пожежної сигналізації на пульт централізованого пожежного спостерігання), вони напряму пов`язані із пожежною безпекою та захистом людей у разі виникнення пожежі та потребують окрім обладнання приміщень справною пожежною автоматикою, також належне її обслуговування.

Також, суд не приймає і наданий відповідачем договір про технічне обслуговування установок пожежної автоматики як достатній доказ усунення вказаних порушень, через відсутність актів виконаних робіт (а.с.78), які останнійне надав до суду, чим не довів факт усунення пошкоджень та несправностей установок, факт їх обслуговування.

Так само суд відхиляє і твердження представника відповідача щодо виконання ним п.12 опису встановлених порушень в акті. Так, відповідно до п.12 позивач встановив порушення щодо неукомплектування пожежними кран-комплектами в кількості 75 штук з пожежним рукавом однакового діаметра та стволом, кнопкою дистанційного запуску пожежних насосів. Відповідач зазначає, що він виконав даний пункт частково, оскільки не придбав кран-комплекти у достатній кількості.

Щодо факту виконання п.7 (не забезпечено відкривання клапанів на кожному поверсі та включення вентиляторів протидимних установок не менше ніж від двох сповіщувачів автоматичної сигналізації) та п.14 опису встановлених порушень в акті (експлуатація електроустановок не відповідає вимогам ПУЕ, зокрема електроприймачі систем протипожежного захисту (насосної станції, вентиляції, аварійного освітлення, не виконані по І категорії за надійністю, у зв`язку з відсутністю автоматичного відновлення живлення в разі порушення електропостачання від одного з джерел живлення)) відповідач не заперечує проти факту невиконання ним даних порушень.

Таким чином, судами обох інстанцій встановлено фактнеусунення відповідачем усіх встановлених під час проведення перевірки та вказаних в описі виявлених порушень в акті від 07.07.2021р. №296 в п.п.1,3,6,7,8,9,11,12,14.

При цьому, на думку суду, існування зазначених порушень свідчить про відсутність пожежної безпеки та захисту в багатоквартирному будинку, що несе реальну загрозу для нанесення шкоди здоров`ю та життю людей у разі настання пожежі, а також свідчать про недотримання правил пожежної безпеки.

Таким чином, огляду на встановлені у спірному акті перевірки порушення, судова колегія дійшла аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку про те, що подальша експлуатація приміщень ОСББ «Кленове» може призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, створювати небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі самої пожежі.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що зі змісту вказаних норм діючого законодавства вбачається, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, передбачених ст.70 Кодексу цивільного захисту України, зокрема, фактом недотримання вимог пожежної безпеки.

Суд звертає увагу сторін на те, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

При цьому, поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Як же зазначалося вище, відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці (ст.43 Конституції України).

Отже, саме людина, її життя і здоров`я, визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Кожен громадянин повинен бути забезпечений безпечними для його життя і здоров`я умовами праці та навчання.

Одночасно судова колегія звертає увагу на те, що зазначений в адміністративному позову захід реагування, запропонований ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій України в Одеській області для застосування до відповідача, фактично має «спонукаючий» характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки в державному закладі освіти. Цей захід не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є лише «превентивним» заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та пожежі, та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

При цьому, необхідність застосування зазначеного позивачем заходу реагування, на думку суду, відповідає характеру виявлених ним порушень, а тому, він буде «співмірним» до мети його застосування і таке втручання у права відповідача буде пропорційним.

Усунення ж недоліків у повному обсязі, в свою чергу, буде свідчити про усунення ризиків загрози життю та здоров`ю людей, та буде підставою для відновлення безпечної роботи установи.

До того ж, також слід нагадати й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 05.05.2022р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко