Справа № 756/17094/21
Суддя: Жук М. В.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/756/224/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Жук М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, заступника командира роти полку № 1 батальйону № 1, роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Києві капітана поліції Ясури Олександра Сергійовича, про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до УПП в м. Києві, заступника командира роти полку № 1 батальйону № 1, роти № 2 УПП в м. Києві капітана поліції Ясури О.С., про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та відшкодування моральної шкоди.

Посилаючись на те, що 29.10.2021 року капітаном поліції УПП в м. Києві Ясурою О.С. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 481660, якою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

З вказаною постановою позивачка не згодна та вважає її незаконною, посилаючись на те, що винною себе не визнає, вважає, що порушення не допускала, з висновками капітана поліції не згодна, постанова ухвалена із порушенням установленого порядку накладення адміністративного стягнення, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірності дій особи, відносно якої ухвалено відповідну постанову.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 15.11.2021 року.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачам в установленому порядку, останнім був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. У своїх письмових запереченнях представник відповідача УПП у м. Києві ДПП просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), відповідно до ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом установлено, що постановою про накладене адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 481660 від 29.10.2021 року заступник командира роти полку № 1 батальйону № 1, роти № 2 УПП в м. Києві Ясура О.С. встановив, що 29.10.2021 року ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, пр-т Оболонський, 21-Б, перебувала в громадському місці, а саме у торговому центрі з засобом індивідуального захисту, яка знаходилась на неналежному місці, маска не перекривала ніс та рот, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскаржуваною постановою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, яка передбачає відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Статтею 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

З 12.03.2020 року по 31.12.2021 року на усій території України встановлено карантин відповідно до постанов КМУ від 11.03.2020 року № 211, від 20.05.2020 року № 392, від 22.07.2020 року № 641 та від 09.122020 року № 1236.

Зокрема, підпунктом 1 пункту 2-2 постанови КМУ від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції станом на дату винесення оскаржуваної постанови) передбачено, що з 17.06.2021 року на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Водночас Законом України «Про внесення змін до КУпАП щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 06.11.2020 року, статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною другою.

Відповідно до ч. 2 ст. 44-3 КУпАП перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція частини другої статті 44-3 КУпАП чітко визначає варіант поведінки суб`єкта цих правовідносин, відповідальність за порушення якого встановлена санкцією цієї статті. Суд при цьому зауважує, що підпункт 1 пункту 2-2 Постанови № 1236 фактично дублює диспозицію ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, ця постанова є чинною та нескасованою, а тому її норми є обов`язковими для виконання всіма особами на території України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачка подавши позов, обґрунтувала свою позицію, проте не надала жодного доказу на її підтвердження.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 258 КпАП України протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці правопорушення.

Як встановлено судом, оскаржувана постанова була винесена без складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останньою застосовано до позивачки адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., з яким не погодилася позивачка, оскільки у вказаній постанові не міститься підпис позивачки.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, із врахуванням пояснень позивачки в адміністративному позові та письмового заперечення представником відповідача УПП у м. Києві ДПП, суд дійшов висновку про встановлення та доведення у даній справі факту вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, яке в даному випадку дійсно мало місце, та, зважаючи на дійсні обставини, вина позивачки у її вчиненні є повністю доведена, а дії заступника командира роти полку № 1 батальйону № 1, роти № 2 УПП в м. Києві капітана поліції Ясури О.С. відповідають вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що винесена постанова серії ЕГА № 481660 від 29.10.2021 року є законною та такою, що не підлягає скасуванню, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247, 268, 271, 286 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, заступника командира роти полку № 1 батальйону № 1, роти № 2 Управління патрульної поліції в м. Києві капітана поліції Ясури Олександра Сергійовича, про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів від дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя