Справа № 260/4243/21
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/4243/21 пров. № А/857/575/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання: Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі №260/4243/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправним і скасування наказу (головуючий суддя першої інстанції - Іванчулинець Д.В., час ухвалення - 13.15 год., місце ухвалення - м. Ужгород, дата складання повного тексту - 09.12.2021),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (далі - відповідач) про визнання протиправними з моменту прийняття та скасування наказів: пункту 1 наказу начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 19 серпня 2021 року №1936 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Закарпатській області»; наказу начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 25 серпня 2021 року № 179 о/с «По особовому складу» відповідно до частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» звільнити зі служби в поліції за п.6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0116374), інспектора відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, з 25 серпня 2021 року; поновлення позивача на посаді інспектора відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області або рівнозначній посаді в Головному управлінні Національної поліції в Закарпатській області з 25 серпня 2021 року; стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробіток за весь час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов`язкових платежів, починаючи з 25 серпня 2021 року по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі; допустити негайне виконання рішення суду в частини поновлення позивача на посаді інспектора відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Закарпатській області або рівнозначній посаді в Головному управління Національної поліції в Закарпатській області; допустити негайне виконання рішення суду в частини стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані накази Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 19 серпня 2021 року за №1936 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції НУНП в Закарпатській області» та від 25 серпня 2021 року за № 179 о/с «По особовому складу» є такими, що не відповідають дійсності та не ґрунтуються на вимогах закону, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду за захистом конституційного права на працю і доступу до публічної служби.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду винесено без урахування дійсних обставин справи, та постановлено помилково, з наявністю ряду порушень матеріального та процесуального права. Суд не належно дослідивши документи які подані сторонами, констатував що висновок службового розслідування повністю доводиться поданими відповідачем матеріалами і повністю нівеліював обставини на які посилався позивач і які не були спростовані матеріалами справи.

Апелянт зазначає, що судом було досліджено матеріали справи, переглянуто відео та звукозаписи. При цьому стороною захисту було зазначено що заява особи якій погрожував Позивач стосувалась вчинення працівником поліції, Позивачем, кримінальних правопорушень передбачених ст. 206 КК України (перешкоджання законній господарській діяльності) та ст. 365 КК України (Перевищення повноважень працівником правоохоронного органу) і фактично підлягала внесенню до ЄРДР згідно ст. 214 КПК України та перевірці слідчим підрозділом викладених фактів які були відображені в заяві. При цьому дана заява, не надійшла до слідчого підрозділу, а чомусь була направлена виключно в підрозділ інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення Національної поліції в Закарпатській області, який взагалі не уповноважений розглядати звернення громадян де зазначені обставини вчинення злочину.

Безпідставним та не обґрунтованим є звільнення позивача за систематичні прогули та відсутність на робочому місці. Вказані тези було спростовано свідком ОСОБА_2 , який зазначив що робота інспектора з особового складу не є нормованою і інколи в робочий час необхідно відлучатись з робочого місця для зібрання доказів, подання клопотань і запитів та проведення опитування осіб. Також Позивачем було акцентовано увагу суду, що за період коли Позивач ніби-то здійснював прогули, його було премійовано та видано похвальні грамоти.

Суд при описуванні мотивувальної частини рішення не надав взагалі оцінку доводу про вчинення адміністративного правопорушення, яке дійсно було вчинено майже за місяць до початку службового розслідування, і те що вказаний адміністративний протокол до початку дисциплінарного розслідування не був навіть надісланий до відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення Національної поліції в Закарпатській області. Оцінку словам патрульних поліцейських які ніби - то підтвердили протиправність дій Позивача, але факт протиправності не був ними підтверджений належним чином -Рапортом, при виявленні даного порушення, а лиш зі спливом тривалого часу в момент отримання пояснення, що ставить під сумнів щирість поліцейських, які давали дані покази. Зважаючи навіть на те що відповідна інспекція також є контролюючим органом, який має змогу і їх притягнути до дисциплінарної відповідальності.

Також суд не проаналізував саму ситуацію, яка стала каталізатором притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності, а саме самі події де ОСОБА_1 ніби - то погрожував ОСОБА_3 . Позивач вказав на невідповідність викладеної в заяві інформації та отриманої інформації від інших учасників події, а саме працівників поліції свідків та інше, вказав на розбіжності в показах ОСОБА_3 та його дружини, які надали схожі покази але заплутались в деталях, не було враховано покази свідка ОСОБА_5 (доньки заявника), яка повністю спростувала викладені в заяві батька твердження. І суд не навів будь - яких заперечень на її покази, не спростовано факт неналежності звуко - відео записів , та їх ідентифікації, а також ідентифікації тотожності зображених на відео осіб і голосів реальним учасникам вищезгаданої події.

Стосовно наведеного судом доказу неправомірності дій позивача, а саме факту відмови від освідчення на стан наркотичного сп`яніння, то Позивачем було надано обґрунтовані дані що 27.07.2021 року, через погане самопочуття він в період з 13.57 до 18.00 був на прийомі лікаря (лікарня з поліклінікою ДУ «ТМО МВС України по Закарпатській області, за місцем знаходження м. Ужгород. вул. Грибоєдова, 12) зі скаргами в області правої нирки. Жодних записів лікаря про перебування позивача в стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння не має. Даний лікувальний заклад є відомчим і у разі виявлення у позивача ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння лікар зобов`язаний був повідомити про такий факт керівництво ГУНП в Закарпатській області, а оскільки позивач не перебував у такому стані, тому не було жодної реакції лікаря. Суд посилається на те, що копія амбулаторної картки ОСОБА_1 надана позивачем не є підтвердженням перебування на лікуванні та не належним доказом повідомлення керівника про перебування на лікуванні, проте згідно сталої судової практики, листа Міністерства праці та соціальної політики від 20.11.2006 №270/06/187-06 та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року №9, причину прогулу можна вважати поважною, якщо явці на роботу перешкоджали істотні обставини, які не можуть бути усунуті самим працівником, у тому числі - відсутність по стану здоров`я. При цьому відсутність по стану здоров`я не обов`язково повинно бути підтверджено лікарняним листком чи довідкою медичної установи, а може підтверджуватися й показаннями свідків та іншими доказами в даному випадку відповідними копіями амбулаторної картки ОСОБА_1 (ухвала ВСУ від 31.10.2002 р. № 6-10006кс02). Пунктами 1.1, 1.2, 2.19 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян (затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України 13.11.2001 №455 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4 грудня 2001р. за №1005/6196) передбачено, що тимчасова непрацездатність може доводитися довідкою довільної форми. У позивача мається відповідні копії амбулаторної картки, що є належним підтвердження тимчасової непрацездатності за вищенаведений період. Крім того, 28.07.2021 ОСОБА_1 в «Астра Діа» пройшов лабораторне дослідження на виявлення наркотичних речовин, яке дало негативний результат (результати лабораторних досліджень додані до заяви), копія яких міститься в матеріалах службового розслідування, однак судом вказана довідка не була взята до уваги.

Крім цього, у прийнятому рішенні суд посилається на Постанову Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі за №815/2657/17, яким викладена правова позицію щодо відмови поліцейського від медичного свідчення на стан алкогольного сп`яніння. Однак вказана постанова, стосується іншого спору, а саме «необґрунтованих претензій з боку працівників патрульної служби під час зупинки та перевірки документів, повинна була погодитись на вимогу патрульних, пройти перевірку на спеціальному приладі чи медичне обстеження, спростувати доводи та пояснення патрульних щодо наявності у неї ознак алкогольного сп`яніння», а тому вказана позиція не стосується даного спору.

З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи, позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали з підстав, наведених у скарзі, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач заявив клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції, яке було задоволено судом, однак з технічних причин не зміг приєднатись до відеоконференції.

Відповідно до ч.5 ст. 195 КАС України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №1758 від 27 липня 2021 року створено дисциплінарну комісію та призначено службове розслідування у формі письмового провадження за зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо порушення Правил етичної поведінки інспектором відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

Згідно матеріалів службового розслідування встановлено, що 27 липня 2021 року до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (далі ГУНП в Закарпатській області) надійшла заява громадянина ОСОБА_3 , про те, що з 01 липня 2021 року йому погрожує та висловлюється неетично інспектор ВІОС УКЗ ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , зокрема погрожує створенням проблем у здійсненні підприємницької діяльності, припиненням діяльності магазину із використанням службового становища за те, що останній перешкоджає йому зустрічатися із донькою ОСОБА_5 . У зверненні зазначено, що 18 липня 2021 року позивач реалізував свої погрози викликавши до магазину наряд працівників поліції, а в подальшому повідомив про продовження таких дій аж до закриття магазину. Опитаний громадянин ОСОБА_3 повідомив, що починаючи з 01 липня 2021 року ОСОБА_1 , який працює в ГУНП в Закарпатській області здійснює на нього тиск через те, що він проти відносин між ним та його донькою, яка неодноразово скаржилася на тиск з боку ОСОБА_1 у випадку якщо вона його покине та створення проблем сімейному бізнесу.

Погрози ОСОБА_1 висловлював словесно зазначаючи, що доб`ється через правоохоронні органи, де працює, щоб його підприємницьку діяльність (торгівельна діяльність взуття в магазині по АДРЕСА_1 ) припинили. ОСОБА_3 не звертався до правоохоронних органів так, як не сприймав вказані погрози як реальні до 18 липня 2021 року.

18 липня 2021 року близько 09.00 до магазину приїхав наряд поліції та повідомив, що надійшов анонімний виклик про те, що в нього виник конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_3 погрожував відвідувачу фізичною розправою. Працівникам поліції ОСОБА_3 одразу ж повідомив, що даний виклик здійснив працівник поліції ОСОБА_1 , щоб спробувати його налякати саме за допомогою інших працівників поліції. 27 липня 2021 року до його місця проживання приїхав ОСОБА_1 та розбудивши його і всю сім`ю, став вимагати повернення якихось ключів та речей. На його слова про відсутність будь-яких ключів чи речей останній не відреагував став нецензурно виражатися та кричати. На зауваження не реагував, однак зрозумівши, що ОСОБА_3 йому двері не відчинить, через 20 хвилин пішов і повернувся о 03.40 уже із двома працівниками поліції. При цьому вказані поліцейські, не змогли пояснити причину турбування сім`ї ОСОБА_3 , відповідно заявник сприйняв це як продовження тиску на нього з боку ОСОБА_1 із використанням свого службового становища як працівника поліції. ОСОБА_1 , як зазначав у поясненнях ОСОБА_3 , настільки неадекватно поводився, що на його думку поведінка останнього була викликана вживанням якихось наркотичних засобів. З цього приводу ОСОБА_3 від осіб, дані яких назвати не бажав також чув відомості, що ОСОБА_1 вживає наркотичні засоби. Опитана під час службового розслідування дружина автора звернення ОСОБА_13 підтвердила відомості викладені чоловіком. Опитана під час службового розслідування ОСОБА_5 повідомила, що зустрічається із ОСОБА_1 , який працює в ГУНП в Закарпатській області. Її батьки проти того, щоб вона зустрічалася із ним, оскільки з їх слів у нього погана репутація і у його родини. На цьому ґрунті у батьків із ОСОБА_1 виникали конфлікти, які носили словесний характер, однак факту заподіяння тілесних ушкоджень не було. З приводу відомостей про події, які мали місце в ніч з 26 на 27 липня 2021 року ОСОБА_5 повідомила, що її батьки не відпускали її гуляти, а тому вона написала повідомлення на мобільний телефон поліцейського ГУНП в Закарпатській області В.Великданова, який ймовірно викликав працівників поліції. ОСОБА_5 заперечила наявність погроз з боку ОСОБА_1 в адресу батьків та не підтвердила відомості щодо можливого вживання ним наркотичних засобів, оскільки свідком цього не була.

З метою перевірки відомостей викладених ОСОБА_3 у своєму поясненні з приводу можливого вживання наркотичних засобів та перебування на службі в стані наркотичного сп`яніння 27 липня 2021 року о 11 годині 50 хвилин дисциплінарною комісією, створеною наказом ГУНП від 27 липня 2021 року за № 1758 в складі голови: заступника начальника УКЗ ГУНП - начальника ВІОС полковника поліції В. Дьордяя, заступника начальника ВІОС УКЗ ГУНП підполковника поліції О. Софілканича, старших інспекторів з особливих доручень майорів поліції ОСОБА_20 та ОСОБА_2 та у службовому кабінеті № 222 було запропоновано інспектору ВІОС УКЗ ГУНП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 пройти освідування на стан наркотичного чи алкогольного сп`яніння. На пропозицію комісії останній від освідування на предмет перебування в стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння відмовився. Даний факт був зафіксований на нагрудну камеру (відеореєстратор).

Після цього ОСОБА_1 був відсторонений від виконання своїх службових обов`язків відповідно до наказу ГУНП від 27 липня 2021 року за № 1758.

Окрім цього, було задокументовано факти запізнення ОСОБА_1 на службу, а саме: 03 червня 2021 року на 04 години 39 хвилин, 30 червня 2021 року на 08 хвилин, 01 липня 2021 року на 1 годину 58 хвилин, 02 липня 2021 року на 15 хвилин, 06 липня 2021 року на 10 хвилин, 07 липня 2021 року на 04 години, 08 липня 2021 року на 06 годин 11 хвилин, 09 липня 2021 року на 12 хвилин, 12 липня 2021 року на 04 години 43 хвилин, 13 липня 2021 року на 04 години 48 хвилин, 14 липня 2021 року на 04 години 41 хвилину, 15 липня 2021 року на 35 хвилин, 16 липня 2021 року на 29 хвилин, 19 липня 2021 року на 07 хвилин, 23 липня 2021 року на 01 годину 11 хвилин та 27 липня 2021 року на 2 години 32 хвилини, що підтверджується довідками про перевірку дотримання внутрішнього розпорядку від 27 липня 2021 року за № 1723/106/2-2021 та від 29 липня 2021 року за № 1737/106/2-2021.

З приводу обставин виїзду наряду УПП в складі інспекторів роти поліції ТОР УПП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Ткаченко JI.B. та лейтенанта поліції ОСОБА_21 службовим розслідуванням встановлено, що 18 липня 2021 року о 08.25 на службу 102 надійшло повідомлення анонімного абонента із номеру мобільного телефону НОМЕР_1 про те, що продавець магазину, розміщеного в АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 вчинив із ним конфліктну ситуацію та погрожував фізичною розправою (ЄO від 18 липня 2021 року № 15817).

Опитана з цього приводу ОСОБА_23 повідомила, що зв`язатися із заявником не вдалося, оскільки телефон був вимкнений. Виїхавши на місце події вони встановили особу ймовірного порушника ОСОБА_3 , який повідомив, що жодного конфлікту він не мав, нікому не погрожував, а з приводу повідомлення вважає, що його здійснив працівник ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_1 з яким у нього суперечки з приводу його спілкування із донькою ОСОБА_5 . Вказані обставини були зафіксовані на нагрудну камеру, після чого наряд продовжував патрулювання. Через деякий час на її мобільний телефон зателефонував чоловік, який представився працівником поліції ОСОБА_1 і спитав про результат виїзду на повідомлення про конфлікт із ОСОБА_3 . Оскільки цей виклик був анонімний ОСОБА_23 відмовилася надати відомості, після яких ОСОБА_1 став поводитися у спілкуванні зверхньо, намагався тиснути на неї і погрожував проведенням службового розслідування службою моніторингу УПП в Закарпатській області. Зрозумівши, що ОСОБА_1 і є тим заявником, оскільки він володів деталями виклику та впізнавши його по голосу, ОСОБА_26 намагалася вияснити обставини інциденту, однак ОСОБА_1 повідомив, що це не він заявник, а його знайомий, який попросив вияснити обставини виїзду.

Дисциплінарною комісією витребувано запис розмови анонімного заявника та оператора служби 102 по ЄO від 18 липня 2021 року № 15817, який прослухано комісійно і встановлено, що голос заявника належить ОСОБА_1 , що свідчить про грубе порушення ним Правил етичної поведінки поліцейського, яке супроводжується створення штучних реєстрацій про події в єдиному обліку Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області та відповідно безпідставне використання у власних цілях сил та засобів Національної поліції України.

27 липня 2021 року о 03.45 на стаціонарний телефон до чергової частини Ужгородського РУП ГУНП надійшло повідомлення від невідомої особи жіночої статі з приводу порушення тиші за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказане повідомлення зареєстровано в ІТС ІПНП ЄO Ужгородського РУП ГУНП від 27 липня 2021 року за № 16408.

Виїздом на місце виклику нарядом УПП в Закарпатській області факту порушення тиші за вищевказаною адресою, не встановлено.

27 липня 2021 року о 04.24 зі служби « 102» до чергової частини Ужгородського РУП ГУНП надійшло повідомлення від ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що його знайома, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , попросила його викликати наряд поліції, оскільки батько її б`є. Вказане повідомлення зареєстровано в ІТС ІПНП ЄO Ужгородського РУП ГУНП від 27 липня 2021 року за № 16409.

На місце події виїхав наряд поліції у складі: старшого інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП майора поліції ОСОБА_28 та інспектора цього ж сектору та управління поліції ГУНГІ капітана поліції ОСОБА_29 , якими було встановлено, що заявник проживає в іншому місці, а його знайома повідомила відомості про те, що батько не випускає її погуляти, при цьому, двері до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , ніхто зазначеним поліцейським не відчинив.

Вищевказані відомості старший інспектор СПДН відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП майор поліції ОСОБА_28 та інспектор цього ж сектору та управління поліції ГУНП капітан поліції ОСОБА_29 підтвердили під час надання пояснення у рамках даного службового розслідування, при цьому, додали, що на момент, коли вони знаходились біля квартири їм на службовий планшет зателефонував інспектор ВІОС УКЗ ГУНП ОСОБА_1 та попросив, щоб вони із вказаної квартири забрали його дівчину, на що вони йому відповіли, що двері їм ніхто не відчиняє і жодних звуків вони не чують, підстав для проникнення до даного житлового приміщення у них не має.

Опитаний поліцейський відділення КЕЗ ЦЗ ГУНП капрал поліції ОСОБА_27 повідомив, що о 04.00 27 липня 2021 року на його телефон надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , що її зачинили вдома батьки і не випускають, батько п`яний. У розмові вона повідомила, що батько її бив та попросила викликати поліцію додому. З огляду на це він зателефонував на службу 102 та повідомив про вказаний факт. Перед цим близько 2-3 години ночі йому телефонував ОСОБА_1 та повідомляв аналогічні відомості.

Це свідчить про те, що ОСОБА_1 ініціював зазначені виклики штучно, як і 18 липня 2021 року, щоб досягти власних цілей, які суперечать основним обов`язкам поліцейського, визначеним статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», а також свідчать про порушення ним вимог пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, який зобов`язує поліцейського незалежно від місця перебування, в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та інші події, чи звернення до нього громадян із заявою, невідкладно повідомити невідкладно повідомити про це за скороченим номером екстреного зв`язку 102 і зобов`язаний вжити заходів по запобіганню правопорушення, його припиненню, рятуванню людей, надання допомоги особам, які її потребують, установленню і затриманню осіб, які вчинили правопорушення, охороні місця події.

Під час службового розслідування встановлено, що 20 липня 2021 року ОСОБА_1 допустив порушення п. 12.4 ПДР України (перевищення швидкості руху). 05 серпня 2021 року за вказане правопорушення працівниками УПП в Закарпатській області стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕАО № 4591970 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Під час надання пояснення ОСОБА_1 , з метою уникнення від відповідальності повідомив дисциплінарній комісії неправдиві відомості в частині законних підстав для здійснення викликів нарядів поліції 18 липня 2021 року та 27 липня 2021 року (ЄO Ужгородського РУП ГУНП від 18 липня 2021 року за № 15817 та від 27 липня 2021 року за № 16409). Також, 27 липня 2021 року ОСОБА_1 з метою уникнення відповідальності відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, не пояснюючи причину відмови. При цьому, вказаний огляд, він самостійно пройшов 28 липня 2021 року в лабораторії «Astra DIA» з негативним результатом, який він надіслав через месенджер «WhatsApp» заступникові начальника управління - начальнику ВІОС УКЗ ГУНП в Закарпатській області полковнику поліції В. Дьордяю.

Згідно протоколу наради керівництва Національної поліції України за № 13 від 05 червня 2019 року «Про стан дисципліни та законності», керівництвом Національної поліції України прийнято рішення щодо прийняття рішення про безальтернативне звільнення поліцейських, які перебувають на службі в стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного), у тому числі в разі їх відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Дисциплінарною комісією надісланий через месенджер «WhatsApp» огляд на предмет вживання наркотичних засобів ОСОБА_1 не прийнято до уваги, оскільки напередодні він відмовився в присутності комісії проходити огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Вищенаведені факти також свідчать про порушення ОСОБА_1 частини 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893. Під час службового розслідування встановлено, що на службі ОСОБА_1 характеризується з негативної сторони.

Згідно посадової інструкції на ОСОБА_1 , як на інспектора відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області покладено службові обов`язки щодо попередження та недопущення порушень поліцейськими службової дисципліни та законності і його поведінка повинна бути зразковою для інших працівників поліції. Незважаючи на це, ОСОБА_1 своєю поведінкою, зганьбив свій авторитет, як поліцейського, показавши при цьому негативний та неналежний приклад поведінки у побуті що негативно вплинуло на формування, у населення думки про діяльність поліції та про проведені реформи, спрямовані на забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, професійного виконання поліцейськими своїх службових обов`язків, відповідно до вимог нормативно-правових актів, що регламентують їх діяльність.

Своїми діями ОСОБА_1 грубо порушив вимоги посадової інструкції, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України від 02 липня 2015року №580-VIІІ «Про Національну поліцію», Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року за № 1179, Порядку проведення службових розслідувань в Національній поліції, затверджений наказом МВС України від 07 листопада 2018 року за № 893, ст. 40 Кодексу законів про працю України, Правил дорожнього руху України та протоколу наради керівництва Національної поліції України № 13 від 05 червня 2019 року, що виразилось у неетичних та неправомірних діях стосовно громадянина ОСОБА_3 , систематичному невиконанні без поважних причин правил внутрішнього трудового розпорядку та прогулу, а також відмові від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, що як наслідок негативно впливає на дотримання дисципліни та законності всіма працівниками поліції ГУНП в Закарпатській області.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 являється відмова від огляду на предмет вживання алкогольних та наркотичних засобів, яка прирівнюється до вчинення дисциплінарного проступку в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Обставин, що пом`якшують відповідальність поліцейського під час службового розслідування не виявлено.

Наказом ГУНП в Закарпатській області №1936 від 19 серпня 2021 року за скоєння дисциплінарного проступку, грубе порушення вимог посадової інструкції п. 1 ч. 1 та п. 1, 2, 3, 7, 14 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VII, п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію», ч. 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом MBС України від 07 листопада 2018 року № 893, п. 3, 4 та 7 ст. 40 Кодексу законів про працю України, пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2019 року № 100, Правил дорожнього руху України та протоколу наради керівництва Національної поліції України № 13 від 05 червня 2019 року, що виразилось у неетичних та неправомірних діях, систематичному запізненні на роботу, порушенні Правил дорожнього руху та не інформування керівництва про цей факт, неповідомленні на службу 102 про події, які мали місце 27 липня 2021 року, штучному створенні анонімного повідомлення на службу « 102» 18 липня 2021 року, відмові від медичного огляду на предмет перебування в стані наркотичного та алкогольного сп`яніння, а також скоєнні вчинку, який компрометує його як поліцейського, інспектора відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, звільнити із служби в поліції.

Наказом ГУНП в Закарпатській області №179 о/с від 25 серпня 2021 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області, звільнено зі служби в поліції з 25 серпня 2021 року.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що звільнення позивача проведено у відповідності Закону України «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон України № 580-VIІІ).

Статтею 3 Закону № 580-VIІІ встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Частиною 1, 2 статті 19 Закону № 580-VIІІ, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

У відповідності до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Пунктами 3, 6, 7. 1 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Приписами частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Згідно зі статтею 14 Дисциплінарного статуту, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до частини 2 розділу 2 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року за № 893, службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про: перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 7 розділу IV Порядку визначено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Правила етичної поведінки поліцейського, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179.

Відповідно до пункту 1 розділу II вказаних Правил поліцейському повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Відповідно до пункту 2 розділу II вказаних Правил поліцейському заборонено: перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 розділу IV вказаних Правил поліцейський виконує свої службові обов`язки в тісній співпраці та взаємодії з населенням, територіальними громадами та громадськими об`єднаннями на засадах партнерства і спрямовує свою діяльність на задоволення їхніх потреб.

2. Незалежно від посади чи звання у відносинах із населенням поліцейський зобов`язаний: бути тактовним та доброзичливим; висловлювати вимоги чи зауваження, ідо стосуються особи, у ввічливій та переконливій формі.

3. За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Частиною 1 статті 77 Закону №580-VIII визначено підстави звільнення поліцейських зі служби в поліції. Зокрема, пунктом 6 частини 1 вказаної статті визначено як підставу звільнення, реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктами 3, 4 та 7 статті 40 Кодексу законів про працю України визначено, як підстави для розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу: систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення; прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Пунктом 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом MBС України від 08 лютого 2019 року за № 100 (далі - Порядок ведення єдиного обліку) визначено, що поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Судом встановлено, що Наказом ГУНП в Закарпатській області №1936 від 19 серпня 2021 року за скоєння дисциплінарного проступку, грубе порушення вимог посадової інструкції п. 1 ч. 1 та п. 1, 2, 3, 7, 14 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VII, п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію», ч. 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом MBС України від 07 листопада 2018 року № 893, п. 3, 4 та 7 ст. 40 Кодексу законів про працю України, пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2019 року № 100, Правил дорожнього руху України та протоколу наради керівництва Національної поліції України № 13 від 05 червня 2019 року, що виразилось у неетичних та неправомірних діях, систематичному запізненні на роботу, порушенні Правил дорожнього руху та не інформування керівництва про цей факт, неповідомленні на службу 102 про події, які мали місце 27 липня 2021 року, штучному створенні анонімного повідомлення на службу « 102» 18 липня 2021 року, відмові від медичного огляду на предмет перебування в стані наркотичного та алкогольного сп`яніння, а також скоєнні вчинку, який компрометує його як поліцейського, інспектора відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, звільнити із служби в поліції.

В подальшому, Наказом ГУНП в Закарпатській області №179 о/с від 25 серпня 2021 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області, звільнено зі служби в поліції з 25 серпня 2021 року.

Визначення виду дисциплінарного стягнення є виключною компетенцією особи, якій законом надано право притягувати до дисциплінарної відповідальності. До того ж закон не встановлює необхідність послідовного призначення стягнень від менш суворого до більш суворого. Відтак, виходячи з фактичних обставин скоєного проступку та особи порушника, начальник ГУНП в Закарпатській області може застосувати до нього стягнення у межах компетенції, виходячи із обставин справи.

Працівник поліції згідно Присяги та Правил поведінки не повинен за будь-яких умов зраджувати моральним принципам служби, що відповідають вимогам держави і очікуванням суспільства, їх неухильне дотримання - справа честі і обов`язку кожного працівника.

Наведені вище обставини спростовують доводи апелянта про те, що суд не проаналізував саму ситуацію, яка стала каталізатором притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності, зокрема щодо невідповідності викладеної в заяві інформації та отриманої інформації від інших учасників події, а саме працівників поліції свідків та інше, розбіжностей в показах ОСОБА_3 та його дружини, які надали схожі покази, але заплутались в деталях, не було враховано покази свідка ОСОБА_5 (доньки заявника), яка повністю спростувала викладені в заяві батька твердження.

Апеляційний суд зазначає, що судом було здійснено допит свідків та досліджені інші докази. Наведені факти та обставини не спростовують фактів встановлених в ході службового розслідування.

Також апеляційний суд вказує на те, що відповідно до пунктів 1, 2 розділу І Правил №1179 ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (надалі по тексту також - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Вказані норми вимагають від кожного поліцейського бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті. Поведінка поліцейського завжди, і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку. Ніщо не провинно паплюжити ділову репутацію та авторитет поліцейського. Бездоганне виконання моральних зобов`язань забезпечує право поліцейського на довіру суспільства, повагу, визнання і підтримку громадян. Порушення спеціальних норм проходження служби є дисциплінарним проступком, який може потягнути за собою дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Апеляційний суд вважає вірним посилання суду першої інстанції на практику Європейського суду з прав людини та Верховного Суду з приводу професійний якостей працівників правоохоронних систем.

Зокрема, Європейський суд з прав людини в рішення у справі «Горовенки та Бугара проти України» наголосив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям.

Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року №810/2073/16 (адміністративне провадження №К/9901 /12839/18) вказав, що вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання офіцера поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Що стосується доводів апелянта про те, що заява особи, якій погрожував Позивач стосувалась вчинення працівником поліції, Позивачем, кримінальних правопорушень передбачених ст. 206 КК України (перешкоджання законній господарській діяльності) та ст. 365 КК України (Перевищення повноважень працівником правоохоронного органу) і фактично підлягала внесенню до ЄРДР згідно ст. 214 КПК України та перевірці слідчим підрозділом викладених фактів, які були відображені в заяві, однак була направлена в підрозділ інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення Національної поліції в Закарпатській області, який взагалі не уповноважений розглядати звернення громадян де зазначені обставини вчинення злочину, то апеляційний суд вважає такі необґрунтованими, оскільки заява ОСОБА_3 , скерована начальнику ГУПП в Закарпатській області містила вимогу про вжиття заходів відповідного реагування до поліцейського ОСОБА_1 , а не була заявою про вчинення злочину, яка підлягає внесенню до ЄРДР.

Щодо доводів позивача про безпідставність та необґрунтованість його звільнення за систематичні прогули та відсутність на робочому місці, то доказів на спростування вказаних обставин позивачем не надано та пояснити суду де саме він був та які завдання виконував не зміг, при цьому що запізнення на роботу становили понад чотири години.

Що стосується доводів апелянта про те, що суд не надав взагалі оцінку доводу про вчинення адміністративного правопорушення, яке дійсно було вчинено майже за місяць до початку службового розслідування, і те що вказаний адміністративний протокол до початку дисциплінарного розслідування не був навіть надісланий до відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення Національної поліції в Закарпатській області, то апеляційний суд вважає такі необґрунтованими, оскільки позивач як працівник поліції зобов`язаний інформувати керівництво про вчинені адміністративні правопорушення, що ним зроблено не було.

Апеляційний суд зазначає, що частиною 3 статті 19 Статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відтак, комісією дана оцінка діям та поведінці позивача, враховане його ставлення до виконання службових обов`язків, попередню поведінку, рівень кваліфікації, одночасно, в ході службового розслідування комісією не встановлено жодних обставин, що пом`якшували б відповідальність ОСОБА_1 , тому відповідно вирішено, застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Щодо доволів апелянта про те, що 27 липня 2021 року він не перебував у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, оскільки він відмовився проходити медичне освідчення та долучив до матеріалів копію результатів лабораторних досліджень від 28 липня 2021 року, то апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що направлення на встановлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння особи здійснюють службові особи установи за місцем роботи особи, яка направляється на огляд. Допускається проведення огляду за особистим зверненням громадянина на підставі його письмової заяви. Особа, яка направлена на огляд за письмовим зверненням підприємства, установи чи організації, може прибути в заклад охорони здоров`я як самостійно, так і у присутності уповноважених працівників цих підприємств. Особи, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, повинні бути доставлені до місця проведення огляду не пізніше двох годин із моменту встановлення підстав для його проведення огляду закладах охорони здоров`я для встановлення стану сп`яніння особи проводять будь-якої пори доби у спеціалізованих кабінетах у визначених органами охорони здоров`я лікувально-профілактичних установах спеціально підготовленими лікарями, які пройшли відповідну підготовку з використанням методик та приладів, дозволених Міністерством охорони здоров`я України.

Тобто, перебування в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння встановлюється лікарем, який пройшов спеціальну підготовку (має відповідну спеціалізацію) у відповідних закладах охорони здоров`я для встановлення стану сп`яніння і медичний огляд здійснено у відповідності до встановленого Порядку з використанням методик та приладів, дозволених Міністерством охорони здоров`я України.

Не може вважатись належним документом роздруківка аналізів або довідка щодо проведення медичного огляду лікарем, який немає відповідної кваліфікації (спеціалізації), оскільки такі документи не несуть жодних правових наслідків та не можуть вважатись належними доказами, що спростовують або встановлюють стан сп`яніння (діагноз).

Згідно пункту 1 розділу 5 Порядку проведення службових розслідувань, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відтак, додана позивачем копія результатів лабораторних досліджень на виявлення наркотичних речовин ПП «Астра-Діа» від 28 липня 2021 року не можна вважати за належний документ, що встановлює діагноз без відповідного освідчення лікаря.

Крім цього, апеляційний суд зазначає, що позивач знаючи про матеріали службового розслідування 27.07.2021 р. відмовився проходити освідування на можливе вживання наркотичних засобів та перебування на службі в стані наркотичного сп`яніння на пропозицію дисциплінарної комісії.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у ході службового розслідування встановлений факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, тому оспорюваний наказ є правомірними та підстав для його скасування та задоволення позовних вимог не має.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши оскаржені позивачем рішення відповідача, апеляційний суд вважає, що такі відповідають критеріям, визначеним ст. 2 КАС України, а представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підстав вважати що рішення відповідачів є протиправними, а натомість вказують на те, що такі прийняті відповідачами обґрунтовано, з дотриманням вимог Конституції та Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в межах повноважень та спосіб, передбачений чинним законодавством України, тому підстав для визнання їх протиправними та скасування не вбачається, а позовні вимоги є безпідставними, не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі №260/4243/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 06.05.2022