Справа № 160/20322/21
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
27.10.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку державної пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2021 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням усіх коефіцієнтів, що застосовувались до перерахунку - 01.09.2021 року та нараховувати пенсію у розмірі, що нараховувалась та виплачувалась до перерахунку - 01.09.2021 року (у розмірі - 5053, 56 гривень), починаючи з 01.09.2021 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. З 05.07.2004 року отримував пенсію по інвалідності, у 2019 році, по досягненню 60 віку здійснив перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Після проведення, а саме з 01.09.2021 року розмір пенсії зменшився майже в двічі. Таким чином не погоджуючись з діями відповідача звернувся до суду.
04.01.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи. Заперечуючи проти позовної заяви, відповідачем зазначено, що 27.08.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування". Позивача на підставі вказаної заяви з 01.09.2019 року переведено на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування". Розмір пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.09.2019 року (дата переведення на пенсію за віком) становить 4 937, 52 грн., розмір до виплати - 5 031, 36 грн. При здійсненні переведення на інший вид пенсії, відповідачем помилково до формул обчислення пенсії за віком позивача було застосовано 2 складові: середню заробітну плату (дохід) як при новому призначенні пенсії та додаткові роки перебування позивача на інвалідності. У зв`язку із чим, під час перегляду пенсійної справи позивача 18.08.2021 року відповідачем проведено коригування. Таким чином, після приведення пенсійної справи у відповідність згідно норм чинного законодавства, розмір пенсії за віком з 01.09.2021 року складає 2 551, 08 грн. Вважає, що пенсійний орган діяв у відповідності з вимогами чинного пенсійного законодавства, відповідно відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 05.07.2004 року перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримував пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як особа з інвалідністю ІІІ групи внаслідок професійного захворювання.
01.10.2017 року позивачу було здійснено останній перерахунок пенсії по інвалідності, розмір якої становив 50% розміру пенсії за віком і складав 1449,09 грн., розмір до виплати - 1452 грн.
При здійсненні перерахунку пенсії по інвалідності позивачу до загального страхового стажу для обчислення пенсії по інвалідності зараховано період його перебування на інвалідності з 05.07.2004 року (дата встановлення інвалідності) по 21.07.2019 року (дата досягнення 60 років).
27.08.2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перехід на інший вид пенсії.
Листом від 12.08.2021 року Відділу перерахунків пенсій №4 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено позивача, що відповідно до статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", передбачено, що час перебува ння на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або профе сійним захворюванням не зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, а лише дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Пенсійну справу приведено у відповідність до норм чинного законодавства, в зв`язку з чим розмір пенсії позивача з 01.09.2021 склав 2405,72 грн.
Позивач вважаючи дії відповідача щодо зменшення розміру його пенсії протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, звернувся з даним позовом до адміністративного суду.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.
Частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором що передбачено ч. 1 ст.10 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Частиною другої статті 42 Закону № 1058-IV передбачено, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.
У разі, якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Положеннями частини першої статті 27 Закону № 1058-IV передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Відповідно до положень частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.
За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим частини першої цієї статті, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.
За нормами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + КзN); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що за загальним правилом у разі переведення з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Разом з тим, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії, тобто з розрахунку середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
В даному випадку 27.08.2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення/перерахунок пенсії, у якій просив здійснити перерахунок пенсії та у графі "вид пенсії" вказав "перехід на інший вид пенсії".
Однак, в даному випадку має місце не призначення пенсії за віком вперше, а саме переведення на інший вид пенсії, оскільки позивачу вже була призначена пенсія (по інвалідності), вид якої передбачений Законом № 1058-IV.
При цьому показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, а в даному випадку на час останнього перерахунку пенсії, що відбулось 01.10.2017 року.
Виняток становить лише перше переведення особи з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, за умови наявності у особи страхового стажу не менш як 24 місяці після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Однак, згідно записів трудової книжки позивача Серії НОМЕР_1 після встановлення групи інвалідності та призначення йому пенсії по інвалідності 05.07.2004 року, ОСОБА_1 працював водієм у ФОМ ОСОБА_2 19 днів у період з 15.07.2019 року по 31.08.2019 року, що є меншим ніж 24 місяці.
Окрім того, при призначенні пенсії за віком час перебування на інвалідності не включається в розрахунок загального страхового стажу, оскільки відповідно вимог статті 24 Закону № 1058-IV період перебування особи на інвалідності зараховується до страхового стажу виключно для обчислення розміру пенсії за віком з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності.
Отже, відповідачем здійснено розрахунок пенсії позивача з 01.09.2021 року у відповідності до вимог чинного пенсійного законодавства.
Також, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якого сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки при обчислені розміру пенсії позивача при переведенні його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком в межах одного закону, враховуючи здійснення останнього перерахунку пенсії в жовтня 2017 року.
В той же час, виправлення пенсійним органом помилки, внаслідок якої позивачу була призначена пенсія у більшому розмірі, ніж належало, та приведення розміру пенсії у відповідність із вимогами чинного законодавства не можна вважати порушенням права позивача на пенсійне забезпечення. Така ж позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 03.10.2006 у справі №21-534во06.
При цьому, позивачем в позовній заяві не наведено жодного обґрунтування протиправності на його переконання дій пенсійного органу, окрім твердження про неправомірне зменшення розміру його пенсії та вимоги повернути раніше встановлений її розмір.
Отже, враховуючи встановлені обставини справи, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволенню не підлягають.
Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд не вбачає підстав для задоволення даного позову.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.
Керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська