Справа № 140/3030/22
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

10 травня 2022 року ЛуцькСправа № 140/3030/22

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Андрусенко О. О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних сум при звільненні по день фактичного розрахунку в сумі 42813,12 грн.; визнання бездіяльності протиправною, що полягає у не нарахуванні та виплати доплати за службу в нічний час, зобов`язання нарахувати та виплатити доплату за службу в нічний час за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 включно.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 04.04.2022 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви (із зазначенням способу їх усунення - шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, у якій вказати підстави для поновлення строку, додати докази поважності причин його пропуску) - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

05.05.2022 на адресу суду надійшло клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Клопотання обґрунтоване тим, що після отримання копії наказу начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області від 22.03.2021 №85 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції за п.4 ст.77 Закону України «Про національну поліцію», на початку квітня 2021 він звернувся до відповідача із заявою про надання документів, що містять інформацію про розмір його грошового утримання, відповідних довідок про склад такого грошового утримання. На вказану заяву були необхідні розрахунки грошового утримання щодо місячного розміру заробітної плати та виплат за роботу у нічний час. Однак, лише в кінці листопада 2021 на його адресу відповідачем була надіслана довідка про доходи за березень 2021 без відповідної інформації про складові грошового забезпечення (супровідна від 15.11.2021 №2044/29/01-2021). Наведена обставина змусила повторно позивача звертатися до Головного управління Національної поліції у Волинській області про отримання відповідної інформації про грошове забезпечення та інформації щодо виплат за роботу в нічний час. У грудні 2021 йому було надано лише інформаційні довідки (інформація про грошове забезпечення за 2019-2021), тобто відповідач умисно зволікав із наданням необхідних документів, щоб унеможливити перевірку правильності виплати розрахунку при звільненні, який виплачений із затримкою 161 календарний день та своєчасно звернутися до адміністративного суду з даним позовом. Вказує, що до адміністративного позову ним, крім копій вказаних вище документів, було додано копію повторного адвокатського запиту від 27.01.2022 до відповідача про надання графіків нічних чергувань за 2018-2021. На перший адвокатський запит до Головного управління Національної поліції у Волинській області від 15.12.2021 у встановлений законом строк відповіді від відповідача не надійшло, а лист про відсутність запитуваної інформації від 24.12.2021 надійшов від начальника Володимир-Волинського районного відділу поліції 29.12.2021, що також свідчить про умисне ігнорування відповідачем запитів позивача та його адвоката про отримання відповідних документів для звернення до суду з даним позовом. Вважає, що строк звернення до суду з позовною заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії був пропущений ним з поважних причин через явну бездіяльність відповідача та зволікання у наданні позивачу необхідних документів, які ним подані як докази протиправності його дій та протиправної бездіяльності.

Позовну заяву в частині позовних вимог належить повернути позивачу з таких мотивів і підстав.

Судом встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області від 22.03.2021 №85 о/с «По особовому складу» майора поліції ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Володимир-Волинського відділу поліції, звільнено зі служби в поліції за п.4 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) з 22.03.2021. Згідно вказаного наказу позивачу підлягали до виплати одноразова грошова допомога при звільненні та грошова компенсація за невикористану в 2021 відпустку тривалістю 7 календарних діб.

У позовній заяві позивач зазначив, що на день звільнення 22.03.2021 відповідач не провів з ним повного розрахунку, а лише 30.08.2021 на його картковий рахунок надійшла сума 62883,00 грн. Таким чином, час затримки розрахунку при звільненні з 23.03.2021 по 30.08.2021 становить 161 день.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення повного розрахунку при звільненні, звернувся з даним позовом до суду, зокрема про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних сум при звільненні по день фактичного розрахунку в сумі 42813,12 грн.

Строки звернення до адміністративного суду встановлені статтею 122 КАС України.

Так позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частини перша та друга статті 122 КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Також Верховний Суд у постановах від 11.02.2021 у справі №240/532/20 та від 22.01.2020 у справі №620/1982/19 дійшов висновку, що у спірних правовідносинах пов`язаних зі звільненням з публічної служби при обчисленні строку звернення до суду, підлягають застосуванню положення КАС України, якими передбачено місячний строк звернення до суду. При цьому для обрахування строку звернення до суду, згідно з правовою позицією Верховного Суду, береться до уваги як момент початку його перебігу саме день остаточного розрахунку.

З огляду на вищевикладене, до позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних сум при звільненні по день фактичного розрахунку в сумі 42813,12 грн. застосовується місячний строк звернення до суду, перебіг якого розпочався з 30.08.2021, тобто з моменту проведення з ним розрахунку. Водночас з позовом у цій частині позовних вимог позивач звернувся лише 28.03.2022. Отже, позов в частині позовних вимог поданий з пропуском місячного строку звернення до суду.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості, тобто, існували такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та підтверджені належними доказами.

Поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин. Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким критеріям: існують обставини, які унеможливлювали або ускладнили вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об`єктивні перешкоди для звернення до суду; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поважність причин пропуску строку звернення до суду може бути врахована судом лише у випадку наявності обставин, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Клопотання про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог мотивоване тим, що на заяви позивача та адвокатські запити відповідач умисно зволікав із наданням необхідних документів, щоб унеможливити перевірку правильності виплати розрахунку при звільненні, який виплачений із затримкою 161 календарний день, та своєчасно звернутися до адміністративного суду з даним позовом.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позивач почав проявляти інтерес до дійсного стану розрахунків із ним лише з листопада 2021, тобто після значного спливу місячного строку звернення до суду в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних сум при звільненні по день фактичного розрахунку. При цьому, адвокатські запити, які наявні в матеріалах справи (інших заяв позивача матеріали справи не містять) фактично стосувалися надання графіків добових чергувань ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 22.03.2021, тобто решти частини позовних вимог щодо виплати доплати за службу в нічний час.

Отже, наведені вище обставини не змінюють момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли останній почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком відліку строку звернення до суду та не є поважними причинами його пропуску, оскільки відсутні підстави вважати, що існували фактичні і об`єктивні (незалежні від позивача) перешкоди для звернення до суду для захисту прав, які позивач вважає порушеними, у межах місячного строку, встановленого процесуальним законом.

Суд вважає, що наведені у клопотанні позивача про поновлення строку звернення до суду причини не є поважними; обставин, що є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення ним відповідних дій, зі змісту позовної заяви, заяви про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог та доданих до неї документів, судом не встановлено.

Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку, який в адміністративному судочинстві визначений як строк звернення до суду.

Правова природа строку звернення до суду дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

Встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду. Так частиною першої цієї статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки позовна заява в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних сум при звільненні по день фактичного розрахунку в сумі 42813,12 грн., подана з пропуском місячного строку звернення до суду, належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку звернення до суду із зазначеними позовними вимогами позивач не надав, тому належить дійти висновку про наявність правових підстав, передбачених частиною другою статті 123 КАС України, для повернення позовної заяви позивачеві в означеній частині позовних вимог.

Керуючись статтею 122, частиною другою статті 123, статтями 169, 248, 256, 294 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних сум при звільненні по день фактичного розрахунку в сумі 42813,12 грн. повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О. О. Андрусенко