Справа № 280/11370/21
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 травня 2022 року Справа № 280/11370/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Держпраці у Запорізькій області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (далі відповідач, Управління), в якому позивач просить суд: Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 22 ДПС-ФС від 20.10.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позові та відповіді на відзив вказує наступне. Висновки посадових осіб ГУ ДПС у Запорізькій області, які здійснювали фактичну перевірку, є безпідставними та необгрунтованими, оскільки між ОСОБА_2 та позивачем було укладено цивільно-правові договори від 01.07.2021 року та 01.08.2021 року, а тому на момент проведення перевірки, ОСОБА_2 не могла перебувати з позивачем у трудових відносинах

Хибні висновки перевіряючих, щодо порушення позивачем ст. 24 КЗпП України, є наслідком проведення фактичної перевірки із грубим порушенням податкового законодавства, так-як перевірка здійснювалася, без присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника, що є порушенням п. 80.7. ст. 80 ПК України. Оскільки позивач був відсутній під час перевірки, про яку йдеться, він не міг надати співробітникам державної податкової служби всі необхідні документи та пояснення, що необхідні для всебічної та об`єктивної перевірки, а тому, перевіряючі без будь яких правових підстав, зробили висновок щодо порушення ним трудового законодавства. Також позивач зазначає, що внаслідок того, що між ним та ОСОБА_2 в ІІІ кварталі 2021 року були укладені цивільно-правові договори від 01.07.2021 року та 01.08.2021 року, ним до контролюючого органу (у встановлені законом терміни) був поданий відповідний податковий розрахунок, що підтверджується відомостями про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам (додаток 1 до податкового розрахунку) та відомостями про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору (додаток 4 ДФ до податкового розрахунку) від 22.10.2021 року, за липень і серпень місяці 2021 року. Податок на доходи фізичних осіб, військовий збір та єдиний соціальний внесок, у зв`язку із укладеними позивачем цивільно-правовими договорами, був сплачений ним у встановлений законом терміни, що підтверджується квитанціями № 0.0..1, Лі» 0.0..1, Лг« 0.0..1 від 29.10.2021 року. Враховуючи викладене, зазначені цивільно-правові договори були укладені та виконані позивачем у встановлений законом спосіб та терміни. На момент винесення оскаржуваної постанови 20.10.2021 року, в судовому порядку вказані правочини оскаржені не були. Також позивач посилається на той факт, що ним були оскаржені податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками проведення відповідної перевірки, а також на те що постановою Мелітопольською міськрайонного суду Запорізької області від 05.11.2021 року у справі № 937-/76І2/21, яким вирішувалося питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за протоколом про адміністративне правопорушення № 2478 від 09.08.2021 року, складеної головним державним ревізором інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Запорізькій області Вельмою О.М. 28.07.2021 року за результатами зазначеної вище перевірки, фактично було встановлено відсутність, порушення закону позивачем.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у поданому до суду відзиві (вх. №75299 від 17.12.2021) у якому зокрема зазначив наступне. Під час проведення Головним управлінням ДПС у Запорізькій області фактичної перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , встановлено, що підприємець використовує працю найманої особи, а саме ОСОБА_2 , яка виконує обов`язки продавця, без оформлення трудових відносин. Відповідно до акту фактичної перевірки від 02 серпня 2021 року № 7072/08/01/07/09/ НОМЕР_1 , на момент перевірки 28.07.2021 року об 10 годині 45хв. Трудові відносини між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не оформлені, трудовий договір між ними не укладався; повідомлення про прийняття працівника ОСОБА_2 на роботу підприємцем до органів ДПС не надано. Розглянувши справу про накладання штрафу та на підставі акта фактичної перевірки Головного управління ДПС у Запорізькій області від 02 серпня 2021 року №7072/08/01/07/09/ НОМЕР_1 щодо порушень Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог ст. 24 КЗпП України, ПКМУ №413. 20 жовтня 2021 року заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Дановським В.В. прийнято постанову про накладення штрафу № 22ДПС - ФС у розмірі 60 000, 00 грн. Щодо процедури проведення перевірки органами ДПС, то Головне управління Держпраці у Запорізькій області зазначає, що не уповноважено пояснювати та надавати оцінку діям працівників ДПС. Оскаржувана постанова прийнята на підставі Акта про проведення фактичної перевірки ГУ ДПС у Запорізькій області, зазначений акт мав юридичну силу, висновок якого в порядку встановленому законом не оскаржувався і на сьогоднішній день є чинним. Вважає дії відповідача та спірну постанову правомірними та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді від 29.11.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності, та згідно ст.ст. 257, 263 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Судом з матеріалів справи встановлено, що під час проведення Головним управлінням ДПС у Запорізькій області фактичної перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , встановлено, що підприємець використовує працю найманої особи, а саме ОСОБА_2 , яка виконує обов`язки продавця, без оформлення трудових відносин. Відповідно до акту фактичної перевірки від 02 серпня 2021 року № 7072/08/01/07/09/ НОМЕР_1 (далі акт перевірки, а.с.56-59) , на момент перевірки 28.07.2021 року об 10 годині 45хв. Трудові відносини між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не оформлені, трудовий договір між ними не укладався; повідомлення про прийняття працівника ОСОБА_2 на роботу підприємцем до органів ДПС не надано.

Уповноваженою посадовою особою ГУ Держпраді у Запорізькій області повідомлено ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи про накладення штрафу листом від і 3.09.2021 №08/03.4-06/9260 (ідентифікатор поштового відправлення 819) (а.с. 61).

Розглянувши справу про накладання штрафу та на підставі акта фактичної перевірки Головного управління ДПС у Запорізькій області від 02 серпня 2021 року №7072/08/01/07/09/ НОМЕР_1 щодо порушень Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог ст. 24 КЗпП України, ПКМУ №413, 20 жовтня 2021 року заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Дановським В.В. прийнято постанову про накладення штрафу № 22ДПС - ФС у розмірі 60 000, 00 грн. (а.с. 8).

Не погодившись з зазначеною постановою, позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Головне управління Держпраці у Запорізькій області діє відповідно до Положення, затвердженого наказом Держваної служби України з птань праці № 84 від 03.08.2018 (далі Положення), у відповідності до п.1 якого Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань праці, повноваження Головного управління поширюється на територію Запорізької області.

У відповідності до пп. 4 п. З Положення, Управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за виконанням функцій державного управління охороною праці, місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування;

У відповідності до пп.50 п.4 Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Управління Держпраці.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Штрафи накладаються на підставі:

рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Отже, суд не приймає доводи позивача про те, що акт перевірки податкового органу, що надійшов до відповідача оформлений за результатами перевірки в порядку Податкового кодексу України не є результатом здійснення заходу державного нагляду (контролю), що в свою чергу не надавало права відповідачу накладати штраф без вжиття відповідних заходів.

Разом з тим суд зазначає наступне.

Згідно з ч 1 ст. З КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно із ч. 2 ст. 24 КЗпП України при укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Разом із тим, взаємовідносини фізичної особи і роботодавця можуть виникати як на підставі трудового, так і на підставі цивільно-правового договору. При цьому сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами ст. 208 І Цивільного кодексу України.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено уст. 626 ЦК України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому, відповідно до ст 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст 627 ЦК України).

Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована .на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

При цьому, виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади віднадані суду вдіповідачем копія повідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору с власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно- правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, передбаченої ст. 265 КЗпП України, посадові особи уповноваженого органу повинні довести належними та допустимими доказами факт допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору.

У свою чергу, враховуючи вищенаведений суб`єктивний склад трудових правовідносин, для встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору, посадові особи відповідача повинні довести наявність трудових відносин між працівником та роботодавцем.

Як вбачається з акту (довідки) фактичної перевірки №7072/08/01/07/09/ НОМЕР_1 від 02.08.2021, складеного посадовими особами ГУ ДПС у Запорізькій області (а.с. 73-74), зазначений акт було складено без участі ФОП ОСОБА_1 та не містить підпису ОСОБА_3 . Не містять підпису та дати складення також і письмові пояснення ОСОБА_2 , копія яких була надана суду відповідачем (а.с. 60).

Натомість позвачем ФОП ОСОБА_1 були надані суду копії наступних документів: цивільно-правові договори від 01.07.2021 та 01.08.2021 укладені між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про надання послуг з реалізації товарів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с. 9, 11); акти прийому наданих послуг (виконаної роботи) до зазначених цивільно-правових договорів (а.с. 10, 12); відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам з відмітками про отримання відповідним податковим органом ( а.с. 15-18).

Оскільки позивач був відсутній під час перевірки, він не міг надати співробітникам державної податкової служби всі необхідні документи та пояснення, що необхідні для всебічної та об`єктивної перевірки, доказів зворотнього суду не надано. Не надано також суду доказів отримання позивачем повідомлення про розгляд справи Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області (а.с. 61).

Частиною першоюстатті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другої статті 2 КАС України передбачено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини суд вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт допуску позивачем працівника до роботи без оформлення трудового договору та наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої ст. 265 КЗпП України. З огляду на наведене, спірна постанова є такою, що прийнята протиправно та підлягає скасуванню, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

При зверненні із позовною заявою до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн. (квитанція №0.0..1 від 18.11.2021, а.с. 6), який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного упралвіння Держпраці у Запорізькій області про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №22 ДПС-ФС від 20 жовтня 2021 року.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2270 гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Стрельнікова