Справа № 540/8448/21
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2022-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/8448/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі клопотання про залишення позову без розгляду за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи "Білозерська виправна колонія №105" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до державної установи "Білозерська виправна колонія № 105" (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування.

Ухвалою від 28.12.2021 року у справі головуючим суддею Кисильовою О.Й. відкрито провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

28.01.2022 від Державної установи "Білозерська виправна колонія (№ 105)" надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, визначеного ч. 5 ст. 122 КАС. Зокрема, відповідач, посилаючись на постанову Верховного Суду від 11.02.2021 у справі № 240/532/20, зазначив, що позивачем пропущено встановлений місячний строк звернення до суду.

Ухвалою суду від 02.02.2022 року позов залишено без руху та надано позивачу строк на надання належних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Надалі згідно Розпорядження Голови Верховного Суду від 18.03.2022 року № 11/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей)» територіальна підсудність справ Херсонського окружного адміністративного суду визначена за Одеським окружним адміністративним судом.

05.05.2022 року справа №540/8448/21 за результатами автоматизованого розподілу була передана для розгляду судді Одеського окружного адміністративного суду Іванову Е.А.

Ухвалою суду від 10.05.2022 року справу №540/8448/21 прийнято до провадження.

05.05.2022 року на адресу Одеського окружного адміністративного суду надійшло клопотання від позивача про поновлення строку звернення до суду.

Згідно з положеннями ч. ч. 1,2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами ч. 5 ст. 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічною службою є, зокрема, військова служба.

Суд зауважує, що спірні правовідносини в даній адміністративній справі виникли у зв`язку з невиплатою позивачу у день звільнення з Державної пенетенціарної служби вартості за не отримане речове майно.

Статтею 9-1 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) передбачено право військовослужбовців на отримання за рахунок держави речового майна.

Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України (абзац другий пункту 1 статті 9-1 Закону №2011-XII).

На день звільнення позивача зі служби діяв Порядок забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 № 578 (далі - Порядок № 578).

Пунктом 27 Порядку № 578 визначено, що під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього за цінами, що діють на день підписання наказу про звільнення.

Отже, у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна.

Таким чином, підставою для реалізації військовослужбовцем свого права на отримання компенсації за неотримане речове майно є відповідна заява (рапорт), яка може бути подана як до, так і після його виключення зі списків особового складу

Оскільки виплата компенсації військовослужбовцям за неотримане речове майно є відносинами щодо проходження публічної служби, під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають положення спеціальної норми ч. 5 ст. 122 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.08.2021 у справі № 520/7668/2020, від 26.05.2021 у справі № 380/5093/20.

Відповідно до актуальної правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 26 травня 2021 року у справі №380/5093/20, виходячи з правової природи грошової компенсації за неотримане речове майно, спеціальним строком звернення до суду у спорах такої категорії є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Така ж позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі №380/6442/20, у якій зокрема, наголошено, що строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців, а відтак відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах частини другої статті 122 КАС України.

Тобто, у цій категорії справ, законодавець визнав, що строк в один місяць є достатнім для звернення до суду за захистом свої прав, якщо особа вважає, що під час її прийняття на публічну службу, проходження, звільнення з публічної служби, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, порушено її права, свободи чи законні інтереси.

Аналогічна правові позиція була висловлена і П`ятим апеляційним адміністративним судом у постанові від 16 червня 2021 року по справі № 540/1951/20.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що наказом начальника управління Державної пенетенціарної служби України в Херсонській області від 19.09.2013 № 43о/с позивача було звільнено з військової служби у запас.

Проте, до суду з цим позовом позивач звернувся лише 22.12.2021, тобто через вісім років з дня звільнення, пропустивши, при цьому, встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України місячний строк звернення до суду.

Суд акцентує увагу на тому, що позивачем не надано будь-яких підтверджуючих доказів, які б обґрунтовували поважність пропуску строку звернення до суду. Позивач не надав доказів неможливості (наявності перешкод) подати рапорт про виплату йому грошової компенсація вартості речового майна при/ або одразу після звільнення.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій, та підтверджені належними доказами.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд зазначає, що наведені у клопотанні представника позивача обставинах не вбачається поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.15 ст.171 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно п.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи те, що викладені у клопотанні позивача обставини щодо поновлення провадження строку визнані у даній ухвалі, як такі, що не є поважними для поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, такий позов підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись п.15 ст.171 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Клопотання про залишення позовної заяви без розгляду Державної установи "Білозерська виправна колонія №105" задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи "Білозерська виправна колонія №105" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Е.А. Іванов