Справа № 460/3156/21
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2022-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2022 року м. Рівне№ 460/3156/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області , в якій просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити позивачу пенсію за віком з 03.08.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після досягнення пенсійного віку, він звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про призначення пенсії за віком відповідно до статті 12 Закону України від 05.11.1991 року №1788 "Про пенсійне забезпечення". Вказує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Рівненській області відмовлено у призначенні пенсії. Рішення мотивовано недотриманням всіх умов для призначення пенсії, зокрема недостатністю страхового стажу у 27 років. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 19.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами письмового провадження.

Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що у позивача відсутній трудовий стаж у розмірі 27 років, передбачений положеннями статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В рішенні про відмову в призначенні пенсії позивачу зазначено, що трудова книжка позивача не взята до уваги, а трудовий стаж обраховано відповідно до поданих довідок про стаж роботи та даних персоніфікованого обліку. А тому, оскільки страхованих стаж позивача становив 24 роки 2 місяці 24 дні, відповідач зазначає, що рішення про відмову у призначенні пенсії було правомірним.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення пенсійного віку, зокрема, 24.11.2020 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до положень статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення"

За результатами розгляду заяви позивача, відповідачем було винесено рішення про відмову в призначенні пенсії, оскільки відповідно наданих документів загальний страховий стаж роботи позивача складає 24 роки 2 місяці 24 дні, що не відповідає вимогам ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В рішенні зазначено, що копія трудової книжки позивача не взята до уваги, а періоди роботи враховані згідно поданих архівних довідок.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з положеннями статті 4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одним з видів загальнообов`язкового державного соціального страхування є пенсійне страхування. При цьому відносини, що виникають за цим видом соціального страхування, регулюються законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до положень частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01.01.2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року - не менше 25 років; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - не менше 26 років, з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Тобто, починаючи з 01.01.2020 року право на призначення пенсії за віком мають чоловіки після досягнення 60 років за наявності необхідного стажу в період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року - не менше 27 років.

Як свідчать матеріали справи, позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто станом на дату звернення до пенсійного органу у листопаді 2020 року він досягнув віку 60 років, що сторонами не заперечується.

Для призначення пенсії за віком після досягнення 60 років йому необхідно мати наявний страховий стаж не менше 27 років.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за цим Законом призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Як встановив суд, позивач разом із заявою про призначення пенсії подав до Пенсійного фонду копію трудової книжки, яка містить усі необхідні записи та підтверджує роботу позивача у невраховані відповідачем періоди, а також суд не встановив жодних виправлень, тощо у трудовій книжці позивача.

Копія трудової книжки не була взята до уваги, тому періоди роботи позивача та страховий стаж було обраховано з відомостей, наявних в архівних довідках.

Так, пенсійним органом не зараховано період роботи позивача з 01.09.1977 по 18.07.1978 на «Рівненському заводі тракторних запчастин», оскільки такі відомості не підтверджені довідками.

Крім того, з форми РС-право, сформованою пенсійним органом, вбачається, що ними не враховано період роботи позивача в 1996 та 1999,2000 роках в Колгоспі 1966р.

Відповідно до п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), у редакції чинній станом на день подання позивачем заяви, до заяви для призначення пенсії за віком додаються такі документи (надаються копії документів з оригіналами):

- документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). Зокрема, за період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року N 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення;

- для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення);

- документи про місце проживання (реєстрації) особи;

- документи, які засвідчують особливий статус особи.

Крім того, особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік) (п. 2.9 Порядку №22-1).

За змістом п. 2.23 цього Порядку документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з п. 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Суд звертає увагу, що, як вбачається з рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, підставою для відмови у призначенні позивачеві пенсії за віком на була відсутність достатнього страхового стажу.

З наданих сторонами до матеріалів справи документів суд встановив, що позивач разом із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах подав копії документів, зокрема, копію трудової книжки.

Записи у трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця, тобто здійснені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки №2, 3 з 24.07.1978 наказом № 421 від 24.07.1978 позивача прийнято на роботу слесаря-ремонтника ІІ розряду. 23.10.1978 звільнено із займаної посади.

Щодо решти спірний періодів.

Згідно запису трудової книжки позивача №4 позивача прийнято на роботу на посаду інструктора по спору, з 1987 переведено на посаду тракториста. За період 1992 по 22.02.200 (дата звільнення позивача із займаної посади), позивачем відпрацьовано за:

- 1982 рік - відпрацьовано 273 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 230;

- 1983 рік - відпрацьовано 270 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 230;

- 1984 рік - відпрацьовано 365 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 230;

- 1985 рік - відпрацьовано 337 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 240;

- 1986 рік - відпрацьовано 339 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 240;

- 1987 рік - відпрацьовано 256 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 240;

- 1988 рік - відпрацьовано 311 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 265;

- 1989 рік - відпрацьовано 308 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 265;

- 1990 рік - відпрацьовано 286 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 265;

- 1991 рік - відпрацьовано 297 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 265;

- 1992 рік - відпрацьовано 348 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 258;

- 1993 рік - відпрацьовано 282 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 258;

- 1994 рік відпрацьовано 311 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 258;

- 1995 рік - відпрацьовано 297 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 250;

- 1996 рік - відпрацьовано 268 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 250;

- 1997 рік - відпрацьовано 181 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 250;

- 1998 рік - відпрацьовано 65,5 людинодні, встановлений мінімум трудоднів 250;

- 1982 рік - відпрацьовано - людинодні, встановлений мінімум трудоднів 250;

Суд звертає увагу на те, відсутність архівних документів (щодо роботи на Рівненському заводі тракторних запчастин) та неповнота їх заповнення не є підставою для не зарахування позивачу спірного періоду роботи, щодо якого наявний запис у трудовій книжці.

Також, відповідачем в оскаржуваному рішенні не конкретизовано перелік копій документів, які не були належним чином засвідчені, що позбавляє можливості надати оцінку обґрунтованості цих доводів. Тому доводи відповідача про не подання позивачем належним чином засвідчених документів до заяви про призначення пенсії є безпідставним та є проявом формалізму, що за загальним правилом, не може бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

З огляду на зазначене, суд зауважує, що відповідачем протиправно не взято до уваги трудову книжку позивача при розрахунку страхового стажу позивача та, як наслідок, не враховано до страхового стажу позивача даних трудової книжки, яка відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

З матеріалів справи вбачається, що періоди роботи вказані у трудовій книжці належним чином не досліджені та не перевірені пенсійним органом, оскільки трудова книжка в цілому не була взята до уваги.

Таким чином, позивачем на підтвердження наявності достатнього стажу, у відповідності до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було надано достатні та необхідні документи, які підтверджують загальний страховий стаж позивача, станом на дату подання заяви відповідачу про призначення пенсії, більше 27 років. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач має достатній страховий стаж для призначення йому пенсії на віком.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до положень ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Так, позивач досяг пенсійного віку 03.08.2020 року, із завою до пенсійного органу звернувся 24.11.2020 - в межах строку визначеного ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відтак позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача призначити пенсію підлягають частковому задоволенню, зокрема з 04.08.2020 з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Щодо звернення рішення суду до негайного виконання, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби; 4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності; 5) уточнення списку виборців; 6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань; 7) накладення арешту на активи, що пов`язані з фінансуванням тероризму та стосуються фінансових операцій, зупинених відповідно до рішення, прийнятого на підставі резолюцій Ради Безпеки ООН, зняття арешту з таких активів та надання доступу до них.

Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, рішення суду про зобов`язання призначити пенсію, в контексті норм статті 371 КАС України не підлягає негайному виконанню, позаяк у даному випадку судом не присуджена конкретна сума пенсії, яка підлягає стягненню з державного бюджету, а лише зобов`язано відповідача здійснити її призначення.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж та підстав заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 04.08.2020 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 05.05.2022.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м. Рівне,33028, )

Суддя В.В. Щербаков