Справа № 640/28112/20
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2022-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2021 у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Укрклініг» до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, Державної податкової служби України про скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ПП «Укрклініг» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати незаконним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 12.08.2020 № 1828543/43081753 та зобов`язати врахувати дану таблицю;

- визнати незаконним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1994871/43081753 від 02.10.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 8 від 31.07.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; визнати незаконним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2055472/43081753 від 21.10.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 10 від 31.07.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; визнати незаконним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2055514/43081753 від 21.10.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 9 від 31.07.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати незаконним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2055483/43081753 від 21.10.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 3 від 31 08 2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати незаконним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2055476/43081753 від 21.10.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 8 від 31.08.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати незаконним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних №2055475/43081753 від 21.10.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 2 від 31.08.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати незаконним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2055497/43081753 від 21.10.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 13 від 30.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати незаконним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2055496/43081753 від 21.10.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 12 від 30.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати незаконним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2055495/43081753 від 21. 09.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 11 від 30.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; визнати незаконним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2055484/43081753 від 21.10.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 22 від 31.08.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати незаконним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2055484/43081753 від 21.10.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 22 від 31.08.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати незаконним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2055479/43081753 від 21.10.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 26 від 31.08.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати незаконним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2055477/43081753 від 21.10.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 6 від 31.08.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати незаконним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2055487/43081753 від 21.10.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 3 від 30.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати незаконним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2055486/43081753 від 21.10.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 2 від 30.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати незаконним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2055488/43081753 від 21.10.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 4 від 30.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати незаконним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2055485/43081753 від 21.10.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 1 від 30.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- стягнути солідарно судовий збір та судові витрати з відповідачів.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2021 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 12 серпня 2020 року №1828543/43081753; визнано протиправними та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних №1994871/43081753 від 02 жовтня 2020 року, 2055472/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055514/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055483/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055476/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055475/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055497/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055496/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055495/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055484/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055484/43081753 від 21 жовтня 2020 року; №2055479/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055477/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055487/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055486/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055488/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055485/43081753 від 21 жовтня 2020 року; зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №10 від 31 липня 2020 року, №9 від 31 липня 2020 року, №3 від 31 серпня 2020 року, №8 від 31 серпня 2020 року, №2 від 31 серпня 2020 року, №13 від 30 вересня 2020 року, №12 від 30 вересня 2020 року, №11 від 30 вересня 2020 року, №22 від 31 серпня 2020 року, №26 від 31 серпня 2020 року, №6 від 31 серпня 2020 року, №3 від 30 вересня 2020 року, №2 від 30 вересня 2020 року, №4 від 30 вересня 2020 року, №1 від 30 вересня 2020 року датою їх фактичного отримання контролюючим органом; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь приватного підприємства "Укрклініг" (25006, Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Преображенська, будинок 5, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (25006, Кіровоградська обл., місто Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 55, ) судовий збір в сумі 21 020, 00 грн.; стягнуто на користь приватного підприємства "Укрклініг" (25006, Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Преображенська, будинок 5, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (25006, Кіровоградська обл., місто Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 55, ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000, 00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що приватне підприємство "Укрклініг" віднесено до переліку ризикових платників відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 (протокол від 30 липня 2020 року №166).

10 серпня 2020 року приватним підприємством «Укрклінінг» подано таблицю даних платника податку № .

За результатом розгляду таблиці даних платника податків Головним управлінням Державної податкової служби у Кіровоградській області прийнято рішення про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 12 серпня 2020 року №1828543/43081753.

Також, приватним підприємством «Укрклінінг» виписано та направлено засобами електронного зв`язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №10 від 31 липня 2020 року, №9 від 31 липня 2020 року, №3 від 31 серпня 2020 року, №8 від 31 серпня 2020 року, №2 від 31 серпня 2020 року, №13 від 30 вересня 2020 року, №12 від 30 вересня 2020 року, №11 від 30 вересня 2020 року, №22 від 31 серпня 2020 року, №26 від 31 серпня 2020 року, №6 від 31 серпня 2020 року, №3 від 30 вересня 2020 року, №2 від 30 вересня 2020 року, №4 від 30 вересня 2020 року, №1 від 30 вересня 2020 року, реєстрація яких була зупинена у зв`язку з відповідністю податкових накладних вимогам пункту 8 "Критеріїв ризиковості платника податку" та позивачу було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття відповідачем рішення про реєстрацію вказаних податкових накладних.

Позивач направив до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області письмові пояснення щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено з копіями первинних документів.

За результатом розгляду поданих позивачем пояснень та документів комісією Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №1994871/43081753 від 02 жовтня 2020 року, 2055472/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055514/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055483/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055476/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055475/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055497/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055496/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055495/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055484/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055484/43081753 від 21 жовтня 2020 року; №2055479/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055477/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055487/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055486/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055488/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055485/43081753 від 21 жовтня 2020 року, якими відмовлено в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних вказаних податкових накладних у зв`язку із ненаданням платником податку: первинних документів, щодо постачання/ придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Вважаючи оскаржувані рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскаржувані рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті з порушенням норм чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскільки платником податку не було надано повного переліку документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, до яких застосована процедура зупинення реєстрації, згідно з пунктом 201.16. статті 201 Податкового кодексу України, то оскаржувані рішення прийнято комісією Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із підпунктами «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1. статті 188 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно із пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1. статті 192 та пунктом 201.10. статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1. статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3. і 200-1.9. статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку №1246).

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165).

Пунктом 4 Порядку № 1165 визначено, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165 Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Згідно пункту 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до змісту пунктів 10, 11 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до пунктів 2, 4 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 (далі - Порядок №520), прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі по тексту - комісія регіонального рівня). У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно пункту 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктом 11 Порядку № 520 передбачено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, після подання контролюючому органу податкових накладних №10 від 31 липня 2020 року, №9 від 31 липня 2020 року, №3 від 31 серпня 2020 року, №8 від 31 серпня 2020 року, №2 від 31 серпня 2020 року, №13 від 30 вересня 2020 року, №12 від 30 вересня 2020 року, №11 від 30 вересня 2020 року, №22 від 31 серпня 2020 року, №26 від 31 серпня 2020 року, №6 від 31 серпня 2020 року, №3 від 30 вересня 2020 року, №2 від 30 вересня 2020 року, №4 від 30 вересня 2020 року, №1 від 30 вересня 2020 року для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних позивачем отримано квитанції про зупинення реєстрації таких податкових накладних.

Позивачем надіслано контролюючому органу повідомлення про подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено. До повідомлення позивачем додані пояснення та пакет документів на підтвердження проведення господарської операції.

Однак, всупереч наданим документам, комісією Головного управління ДПС у Кіровоградській області прийнято оскаржувані рішення, якими відмовлено у реєстрації вказаних вище податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником первинних документів, щодо постачання/ придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, рішення комісії контролюючого органу повинно містити, як чітку підставу для зупинення реєстрації ПН/РК, так і чітку підставу для відмови в реєстрації податкових накладних.

Однак, як рішення про зупинення реєстрації податкових накладних (квитанції), так і оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не містять в собі мотивації підстав та причин віднесення платника податку (позивача) критеріям ризиковості із вказаною підставою згідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, як і не містять посилання на конкретні первинні документи, які на думку контролюючого органу не були подані позивачем.

Недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкових накладних призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкових накладних.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.

Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом у постановах від 22.07.2019 у справі № 815/2985/18, від 10.04.2020 у справі № 819/330/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому під час розгляду справи суд не робить висновків щодо реальності операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної. При цьому, здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення такого моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.05.2020 у справі № 0940/1240/18.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що за відсутності належного мотивування податковим органом рішень про відмову у реєстрації податкових накладних з підстав ненадання певних документів без їх деталізації, такі рішення не узгоджуються з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Така позиція суду апеляційної інстанції узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.05.2020 у справі № 560/391/19.

Відтак, спірні рішення комісії Головного управління ДПС у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних №1994871/43081753 від 02 жовтня 2020 року, 2055472/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055514/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055483/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055476/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055475/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055497/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055496/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055495/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055484/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055484/43081753 від 21 жовтня 2020 року; №2055479/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055477/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055487/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055486/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055488/43081753 від 21 жовтня 2020 року, №2055485/43081753 від 21 жовтня 2020 року є необґрунтованими, оскільки факт зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у ЄРПН не спростовує здійснення платником податків господарських операцій.

Окрім того, колегія суддів враховує, що згідно пункту 20 Порядку № 1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому, датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що задля належного захисту порушеного права позивача необхідно зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН спірні податкові накладні. Зазначене буде гарантією остаточного вирішення спору між сторонами та належним способом поновлення порушених прав позивача.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 12 серпня 2020 року №1828543/43081753, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1165 у цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні: таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1165 платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).

Пунктом 13 Порядку №1165 передбачено, що у таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

У відповідності до пунктів 14-15 Порядку №1165 таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.

Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.

Згідно з пунктами 16-17 Порядку №1165 комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (додаток 6).

У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.

Пунктом 19 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником податку недостовірної інформації, в таблиці даних платника податку, яка врахована, зокрема в автоматичному режимі, комісії контролюючих органів мають право прийняти рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу (додаток 7).

Відповідно до пункту 22 Порядку №1165 таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили.

Таблиця даних платника податку подається платником податку в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні довірчі послуги", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном (пункт 23 Порядку №1165).

Як вірно було встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, 10.08.2020 позивачем було подано до контролюючого органу таблицю даних платника податку на додану вартість, за результатами розгляду якої комісією Головного управління ДПС у Кіровоградській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 12 серпня 2020 року №1828543/43081753.

Підставою прийняття спірного рішення є наявність у контролюючих органів податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У той же час, у спірному рішенні відповідачем не зазначено жодної наявної у податкового органу інформації, яка б свідчила про здійснення позивачем ризикових операцій

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Однак, відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування в адміністративному процесі, не надано жодних доказів, а ні до суду першої, а ні до суду апеляційної інстанції, які досліджувалися комісією ГУ ДПС у Кіровоградській області, та які слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 12 серпня 2020 року №1828543/43081753.

Отже, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Кіровоградській від 12 серпня 2020 року № 1828543/43081753.

Щодо стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У свою чергу, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, законодавцем включено витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Приписи ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України визначають, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, в силу положень ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому, на переконання колегії суддів, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатським бюро «Мосейчук та партнери» укладено договір про надання правової допомоги від 31 липня 2020 року №21/07/20 та додаткову угоду №2 від 03 вересня 2020 року, в ході виконання яких сторонами складено акт приймання-передачі наданих юридичних послуг від 04 листопада 2020 року №1, згідно якого позивачу надано такі послуги: надання консультації щодо визначення шляхів захисту порушеного права та перспектив судового провадження, аудит необхідних для складання та подання позовної заяви до суду документів; складання позовної заяви та її подання до суду.

Факт оплати позивачем коштів в сумі 10 000 грн. підтверджується платіжним дорученням від 06 листопада 2020 року № 275.

Колегією суддів враховуються висновки Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду викладені у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, згідно яких: «саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам судочинства. Таким чином, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони. Саме інша сторона зобов`язана довести неспівмірність заявлених опонентом витрат.

З огляду на викладене, беручи до уваги відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат позивача на правничу допомогу та обґрунтованих заперечень відповідача щодо розміру таких витрат, а також часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000, 00 грн.

При цьому, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, предмет спору, значення справи для позивача у порівнянні з розміром судових витрат, які він просить стягнути, розмір задоволених позовних вимог, колегія суддів вважає, що сума, яка підлягає компенсації позивачу на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000, 00 грн. є справедливою та співмірною.

Такий висновок повністю відповідає згаданим вище принципам обґрунтованості, співмірності та пропорційності, які повинні бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить йому суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2021 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.