Справа № 369/12095/21
Суддя: Янченко А. В.
Дата ухвалення: 2022-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/55/22
Рішення

Іменем України

09.05.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Янченко А.В.,

за участі секретаря судового засідання: Безкоровайної М.Л.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними, незаконними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними, незаконними та скасування постанов серії БАА №155080 (на причіп) та серії БАА №155344 (на авто) та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Також позивач просить стягнути судовий збір у розмірі 454 грн та 2 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 24 серпня 2021 року, працівника поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Суперсоном Вячеславом Вячеславовичем та рядовим Коренюгіним Денисом Сергійовичем складено постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваних постанов було вчинене з порушенням норм закону. Позивач вказує, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулося через керування автотранспортом без полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при цьому відповідачем не було наведено позивачеві будь-яких фактів порушення позивачем ПДР.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.09.2021 року відкрите спрощене провадження у справі без виклику сторін.

18.10.2021 року на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник третього відповідача вказав, що органи Національної поліції вправі перевіряти наявність страхового полісу, а водій транспортного засобу зобов`язаний його пред`явити. Факт скоєння позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП зафіксовано на відео «», «». Позивачем не надано жодного підтвердження, що спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

28.10.2021 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов, згідно якої останній заперечив проти доводів третього відповідача.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, приходить до висновків що позов не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.08.2021 року здійснюючи патрулювання по охороні громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху на маршруті патрулюванню (автодорога Н-24 «Благовіщенське-Вознесенськ-Миколаїв» 220-й км.) нарядом патрульної поліції в складі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та рядового ОСОБА_3 , було помічено автомобіль «HONDA CR-V» державний номер НОМЕР_1 , з причепом державний номерний знак НОМЕР_2 , у якого був відсутній страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена карта») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Патрульними було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу, згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

На вимогу поліцейського про пред`явлення страхового полісу, водій відповів категоричною відмовою, мотивуючи це тим, що він не зобов`язаний виконувати зазначені вимоги до тих пір, поки йому не будуть надані докази його правопорушення, висловив свою незгоду з приводу обов`язкового страхування наземних транспортних засобів та зазначив про відсутність страхового полісу на транспортних засіб та причеп.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п. 2.1 (г) ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, поліцейським Коренюгіним Денисом Сергійовичем було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення (далі - постанова) щодо позивача за відсутність страхового полісу на транспортний засіб та інспектором ОСОБА_2 за відсутність полісу на причеп.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати наступні обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 2, 3 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У підпункті ґ) пункту 2.1 Правил дорожнього руху України, за порушення вимог якого на позивача накладено стягнення, визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно статті 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно пункту 21.3 статті 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Зі змісту позовної заяви, доводів позивача, вбачається, що виклад обставин правопорушення в оскарженій постанові в цілому відповідає обставинам, які повідомив позивач.

Підставою ж для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення стало помилкове переконання позивача щодо неправомірності самої вимоги інспектора поліції про надання для перевірки полісу обов`язкого страхування цивільно-правової відповідальності.

Системний аналіз приписів статей 222 і 258 КУпАП у контексті змісту спірних правовідносин дає підстави для висновку про те, що у випадку виявлення ознак адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 126 КУпАП, складення протоколу про адміністративне правопорушення не вимагається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення (за наявності відповідних підстав) виноситься безпосередньо на місці вчинення правопорушення посадовою особою органу (підрозділу) Національної поліції.

У розглядуваному випадку справу стосовно позивача про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 126 КУпАП розглянуто на місці його вчинення та без складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Зі змісту доводів позивача, а також підтверджених відомостей, зафіксованих на відеозаписах, вбачається, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 надав поліцейським пояснення з приводу причини ненадання для перевірки полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також інспекторами було роз`яснено, що ці пояснення відхиляються і, що постанова складається без складання протоколу.

Однак навіть після таких роз`яснень, ОСОБА_1 не надав для перевірки поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, після чого відповідачем було складена постанови про накладення адміністративного стягнення постанов серії БАА №155080 (на причіп) та серії БАА №155344 (на авто) від 24.08.2021 року.

Імперативні приписи абзацу другого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» і пункту 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язують осіб, що керують транспортними засобами, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Виключення з цього правила встановлені у пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З указаним законодавчо визначеним обов`язком водіїв корелюються встановлені пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» та статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повноваження органів Національної поліції щодо перевірки дотримання правил дорожнього руху, в тому числі в аспекті наявності у водія відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Доводи позивача, про те, що доказів вчинення ним будь-яких порушень, внаслідок яких у інспектора виникало право вимагати від позивача пред`явити поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд до уваги не приймає, оскільки зазначені обставини не є підставою для визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Під час судового розгляду враховано висновки Верховного Суду, наведені в постановах від 24 січня 2019 року у справі № 201/6167/17, від 16 серпня 2019 року у справі № 524/126/17, від 21 листопада 2019 року у справі № 522/22180/16-а та інших.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанови про накладення адміністративного стягнення від 24.08.2021 року ґрунтуються на фактичних даних та відповідають вимогам статей 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств та організацій.

Враховуючи зазначене дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доведеність відповідачем скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, правомірності винесення оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 262, 286 КАС України, ст.ст. 7, 38, 122, 234-2, 245, 251, 252, 254, 256, 258, 276, 283, 284 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними, незаконними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Янченко