Справа № 380/24780/21
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2022 року

справа №380/24780/21

провадження № П/380/25031/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чаплик І.Д. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держпраці у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,-

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Держпраці у Львівській області (79005, м.Львів, пл.Міцкевича,8, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (80531, Львівська область, Буський район, с.Гуминська, РНКОПП НОМЕР_1 ), в якій позивач просить суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , а саме заборонити експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 міні АЗС на території Львівської області; Львівська область. Буський район, с.Вербляни - до усунення зазначених у акті перевірки порушень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що уповноваженими особами ГУ Держпраці у Львівській області проведено позапланову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо додержання законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці та оформлення трудових відносин (міні АЗС на території Львівської області: Львівська область, Буський р-н, с.Вербляни), щодо якого встановлено факти порушення, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Враховуючи зазначене, у зв`язку з виникненням умов, за яких подальша експлуатація об`єкта несе ризик загрози життю людей, з метою недопущення спричинення шкоди здоров`ю працівників фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , позивач звернувся до суду із позовом.

Ухвалою суду від 28.12.2021 відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

Станом на момент розгляду цієї справи, жодних заяв по суті справи на адресу суду від відповідача не надходило. При цьому, суд враховує, що згідно з ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позо;вні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Львівській області - головним державним інспектором відділу нагляду на виробництві і на об єктах підвищеної небезпеки: ОСОБА_2 , відповідно до наказу Головного управління Держпраці у Львівській області від 29.11.2021 №1753-П та направлення на проведення перевірки від 29.11.2021 №1668, у присутності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у період часу з 10:00год. 29.11.2021 по 15:00год. 30.11.2021, проведено позапланову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо додержання законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці та оформлення трудових відносин (міні АЗС на території Львівської області: Львівська область, Буський р-н, с.Вербляни).

Перевірка була проведена згідно з дорученням Прем`єр-міністра України Дениса Шмигаля від 11.03.2021 №10033/1/1-21.

В результаті проведеної перевірки були виявлені факти порушень вимог чинних нормативно - правових актів з охорони праці, які можуть створити загрозу життю та здоров`ю працівників фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , а саме:

1)Не проведена ідентифікація об`єктів підвищеної небезпеки відповідно до кількості порогової маси небезпечних речовин.

Згідно п.3 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. ПКМУ від 11.07.2002 №956, суб`єкт господарської діяльності ідентифікує об`єкти підвищеної небезпеки відповідно до кількості порогової маси небезпечних речовин. Нормативи порогової маси небезпечних речовин встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок ідентифікації, форма та зміст оповіщення про її результати визначаються Кабінетом Міністрів України. На основі ідентифікаційних даних Кабінет Міністрів України затверджує класифікацію об`єктів підвищеної небезпеки і порядок їх обліку. Суб`єкт господарювання, у власності або користуванні якого є хоча б один потенційно небезпечний об`єкт чи який має намір розпочати будівництво такого об`єкта, організовує проведення його ідентифікації.

2) Суб`єктом господарювання не складено повідомлення про результати ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки за формою ОПН-1 (додаток 1) і не надіслано його у двотижневий термін відповідному територіальному органу Держпраці.

Згідно з п.18 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 №956, суб`єкт господарювання складає повідомлення про результати ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки за формою ОПН-1 (додаток 1) і надсилає його у двотижневий термін відповідним територіальним органам Держпраці, ДСНС, Держекоінспекції, державної санітарно-епідеміологічної служби, Держархбудінспекції, а також відповідній місцевій держадміністрації або виконавчому органу місцевої ради (далі - уповноважені органи).

3) Відсутній План локалізації і ліквідації аварій.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки», у порядку реагування на надзвичайні ситуації техногенного та природного характеру суб`єкт господарської діяльності, а також підприємства, установи, організації, зазначені у ч.5 ст.10 цього Закону, одночасно з розробленням декларації безпеки розробляють і затверджують план локалізації і ліквідації аварій для кожного об`єкта підвищеної небезпеки, який вони експлуатують або планують експлуатувати.

4) Відсутні дозволи на експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки та на виконання робіт підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.3 ст.21 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл).

Відповідно до п.6 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткований підвищеної небезпеки, затв. ПКМУ від 26.10.2011 №1107, дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається: роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А додатка 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 77.

5) Не проведено опосвідчення стану безпеки електроустановок 0,4 кВ.

Відповідно до п.8.1 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, затв. Наказом Держнаглядохоронпраці України 09.01.98 №4, регламентні роботи по проведенню опосвідчення стану безпеки електроустановок споживачів виконується підприємством (власником) згідно з орієнтовним переліком робіт. Періодичність опосвідчень стану безпеки встановлена один раз на три роки, після первинного опосвідчення, яке провадиться протягом року після затвердження цих Правил. Рівень безпечного стану електроустановок оформлюється актом, у якому оцінюється стан безпеки діючого електроустаткування, наявність необхідної експлуатаційної та оперативної документації в електрогосподарстві.

6) Відсутній журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці.

Відповідно до п.6.10 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затв. Наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці 26.01.2005 №15, про проведення первинного, повторного, позапланового та цільового інструктажів та їх допуск до роботи, особа, яка проводила інструктаж, уносить запис до журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці (додаток 6). Сторінки журналу реєстрації інструктажів повинні бути пронумеровані, прошнуровані і скріплені печаткою (за її наявності).

7) Не пройшли чергову перевірку знань з питань охорони праці працівники.

Відповідно до п.3.1 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затв. Наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці 26.01.2005 №15, працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи, а також учні, курсанти, слухачі та студенти під час трудового і професійного навчання проходять на підприємстві за рахунок роботодавця інструктажі, навчання та перевірку знань з питань охорони праці, надання домедичної допомоги потерпілим від нещасних випадків, а також правил поведінки у разі виникнення аварії.

8) Не розроблена декларація безпеки.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки», суб`єкт господарської діяльності готує і подає до місцевих органів виконавчої влади декларацію безпеки об`єкта підвищеної небезпеки. Суб`єкт господарської діяльності несе відповідальність за достовірність даних, наведених у декларації безпеки. Порядок розроблення декларації безпеки, її зміст, методика визначення ризиків та їх прийнятні рівні встановлюються Кабінетом Міністрів України. Подання декларації безпеки або іншої звітної документації не звільняє суб`єктів господарської діяльності від державного нагляду і контролю за їх діяльністю. Вимоги ч.1 цієї статті поширюються на підприємства, установи, організації, які планують експлуатувати хоча б один об`єкт підвищеної небезпеки.

Згідно з п.3 Порядку декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки, затв. ПКМУ від 11.07.2002 №956, суб`єкт господарювання, у власності або користуванні якого є хоча б один об`єкт підвищеної небезпеки, організовує розроблення і складання декларації безпеки об`єкта підвищеної небезпеки (далі - декларація безпеки) відповідно до вимог цього Порядку. Декларація безпеки складається за формою згідно з додатком 1 на основі дослідження суб`єктом господарювання ступеня небезпеки та оцінки рівня ризику виникнення аварій (далі - рівня ризику), що пов`язані з експлуатацією цих об`єктів.

9) Декларація безпеки разом з позитивним висновком експертизи не подана відповідному територіальному органу Держпраці.

Відповідно до ст..10 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки», суб`єкт господарської діяльності готує і подає до місцевих органів виконавчої влади декларацію безпеки об`єкта підвищеної небезпеки. Суб`єкт господарської діяльності несе відповідальність за достовірність даних, наведених у декларації безпеки. Порядок розроблення декларації безпеки, її зміст, методика визначення ризиків та їх прийнятні рівні встановлюються Кабінетом Міністрів України. Подання декларації безпеки або іншої звітної документації не звільняє суб`єктів господарської діяльності від державного нагляду і контролю за їх діяльністю. Вимоги ч.1 цієї статті поширюються на підприємства, установи, організації, які планують експлуатувати хоча б один об`єкт підвищеної небезпеки.

Згідно з п. 8 Порядку декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки, затв. ПКМУ від 11.07.2002 №956, декларація безпеки разом з позитивним висновком експертизи подається відповідним територіальним органам Держпраці, ДСНС, Держекоінспекції, державної санітарно- епідеміологічної служби, Держархбудінспекції, а також відповідній місцевій держадміністрації або виконавчому органу місцевої ради (далі - уповноважені органи): для об`єктів підвищеної небезпеки, що на дату набрання чинності цим Порядком експлуатуються або ліквідуються, - протягом року після державної реєстрації об`єкта підвищеної небезпеки; для об`єктів підвищеної небезпеки, експлуатація яких планується, - разом із заявою на отримання дозволу на експлуатацію відповідно до Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки».

10) Не проведена класифікація робочих приміщень залежно від імовірності виникнення вибухонебезпечного середовища і не розподілено їх за зонами з урахуванням класифікації вибухонебезпечних сумішей повітря з газами або з парою і відповідного вибухонебезпечного обладнання.

Відповідно до п.2.7 вимог до роботодавців стосовно забезпечення безпечного виконання робіт у потенційно вибухонебезпечних середовищах, затв. Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 05.06.2013 №317, роботодавець повинен провести класифікацію робочих приміщень залежно від імовірності виникнення вибухонебезпечного середовища і розподілити їх за зонами з урахуванням класифікації вибухонебезпечних сумішей повітря з газами або з парою і відповідного вибухонебезпечного обладнання.

Відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 за результатами проведеної перевірки та у зв`язку з виявленими порушеннями, посадовими особами структурного підрозділу Управління Держпраці було складено акт перевірки суб`єкта господарювання від 30.11.2021 №ЛВ 12561/1352/АВ, в якому задокументовано зазначені вище факти порушення вимог чинних нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю працівників фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Два примірники акта підписані посадовими особами органу державного нагляду, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 . Один примірник акта 30.11.2021 ОСОБА_1 і підписано останнім без жодних зауважень та заперечень.

На підставі викладеного, вважаючи наявність підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді заборони виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації устаткування підвищеної небезпеки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до усунення зазначених у акті перевірки порушень, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з такого.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V.

Приписами ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 1 та 4 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа. Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно з ч. 7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Держпраці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з п. 7 даного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до приписів Положення про Управління Держпраці, Управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки та організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Статтею 4 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що державна політика в галузі охорони праці спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням та базується на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Частиною 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачене повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

У відповідності до п. 1.4 Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженого наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11.08.2011 №826 (далі- Положення) загроза життю та здоров`ю працівників - виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об`єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Пунктом 2.26 Положення передбачено, що право заборони виконання робіт, виробництва виникає у разі виявлення під час перевірки:

- порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників;

- порушень вимог Кодексу України про надра;

- відсутності дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки;

- не проведення у встановленому порядку та в терміни технічного огляду, випробування або експертного обстеження машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки;

- виникнення нещасного випадку зі смертельним або тяжким наслідком, групового нещасного випадку.

У разі виявлення факту перевищення допустимих норм технологічного навантаження виробничого об`єкта (окремого виробництва, машин і механізмів) або якщо дійсний рівень технологічного навантаження створює загрозу життю працівників, уникнути чого можливо за рахунок його зниження, роботи такого об`єкта (виробництво, експлуатація машин і механізмів) можуть бути обмежені до допустимого безпечного рівня.

Згідно з матеріалами справи, в ході позапланової перевірки позивачем встановлено та зафіксовано в акті перевірки від 30.11.2021 №ЛВ12561/1352/АВ порушення вимог законодавства з охорони праці, промислової безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю працівників фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю і здоров`ю його працівників.

Таким чином, у ході судового розгляду справи судом встановлено, що недотримання відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки й високий ступінь небезпечності, зазначених в акті перевірки порушень, свідчить, що наявність зазначених порушень є реальним ризиком виникнення надзвичайних ситуацій та створює загрозу життю та здоров`ю працівників підприємства.

При цьому, суд наголошує, що наведені обставини не було жодним чином спростовано відповідачем, доказів усунення вказаних порушень відповідачем до суду не надано.

Окрім того, акт перевірки підписано директором відповідача без зауважень.

В той же час, суд зауважує, що встановлення обставин усунення виявлених під час позапланового заходу порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки можливе шляхом проведення позапланової перевірки за зверненням відповідача.

Також відповідач не надав до суду доказів звернення до Головного управління ДСНС у Львівській області про усунення виявлених порушень та направлення на адресу позивача відповідних доказів, в тому числі і тих, які надані до суду.

Суд також звертає увагу, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації, є тимчасовим заходом, який застосовується до усунення порушень законодавства та направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері охорони праці та промислової безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Тому, оскільки виявлені під час проведення перевірки порушення законодавства у сфері забезпечення охорони праці та промислової безпеки не усунуті відповідачем, суд дійшов висновку, що існують всі підстави для задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, у зв`язку із чим підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 242-246, 250, 257-262, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов Головного управління Держпраці у Львівській області (79000, м.Львів, пл.Міцкевича, 8, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (80531, Львівська область, Буський район, с.Гуминська, РНКОПП НОМЕР_1 ) про застосування заходів реагування задовольнити повністю.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , а саме, заборонити експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 міні АЗС на території Львівської області; Львівська область. Буський район, с.Вербляни - до усунення зазначених у акті перевірки порушень.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Чаплик І.Д.