Справа № 160/1678/22
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2022-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 травня 2022 року Справа № 160/1678/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
25.01.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , у якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 16.11.2016 до 18.05.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16.11.2016 до 18.05.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - з 16.11.2016 по день фактичної виплати індексації.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він є учасником бойових дій. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.05.2017 №136 (по стройовій частині) його було виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . За час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 позивачу не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у повному обсязі за період з 16.11.2016 до 18.05.2017. 08.11.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , яку відповідачем отримано 12.11.2021. Однак відповіді на свою заяву позивач не отримав. Ввважає бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення протиправною та просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2022 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 22.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи; витребувано від військової частини НОМЕР_1 копії наказів про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу та виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ; пояснення щодо здійснення індексації у спірні періоди, та у разі нездійснення такої індексації пояснення щодо причин ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення; довідку про виплату (в розрізі місяців та років) або невиплату індексації грошового забезпечення за весь період проходження служби по день фактичного розрахунку та виключення зі списків особового складу частини; розрахунок належної позивачу індексації грошового забезпечення за спірні періоди із зазначенням базових місяців для розрахунку індексу споживчих цін та щомісячної фіксованої суми індексації грошового забезпечення; письмові пояснення щодо невиплати спірних сум.
02.05.2022 до суду від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, відповідач вказав, що індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 (далі Порядок № 1078), не передбачено механізму виплати індексації у поточному році за попередні роки. Абзацом 8 пункту 4 Порядку № 1078 встановлено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства, а не виплата компенсації втрати частини доходів. У 2016 році відбулося збільшення грошового забезпечення військовослужбовців. Згідно з роз`ясненнями Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/3/9/1/2 від 04.01.2016 у зв`язку з внесенням змін до Порядку № 1078 індексацію грошового забезпечення військовослужбовців слід не нараховувати до окремого роз`яснення. Індексація грошового забезпечення не може вважатись складовою грошового забезпечення в розумінні статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки не є постійною та сталою величиною, має несистематичний характер, оскільки проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється у розмірі 103 відсотка, що виключає можливість її включення до складу грошового забезпечення, яким забезпечується військовослужбовець, звільнений з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини. Відповідач вважає, що військовою частиною НОМЕР_1 не було вчинено протиправних дій стосовно позивача. Крім того, на думку відповідача, позивачем пропущено строк для звернення до суду з даною позовною заявою.
Станом на час ухвалення рішення у справі відповіді на відзив та заперечень до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , виданим 16.06.2015.
Відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 269 від 16.11.2016, старшого солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 (по особовому складу) від 16.11.2016 № 86-к на посаду водія номера обслуги 3 зенітно-артилерійського відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки, для подальшого проходження військової служби з 16.11.2016 зараховано до списків особового складу частини.
Згідно з витягом з наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 136 від 15.05.2017 старшого солдата ОСОБА_1 , звільненого з військової служби у запас наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 від 23.04.2017 (по особовому складу) № 19-РС відповідно до п. «ж» ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважати таким, що справи та посаду здав 15.05.2017 та вибув у невикористану щорічну основну відпуску за 2016 рік на три доби з 16 травня до 18 травня 2017 року, з 18 травня 2017 року виключено зі списків особового складу частини.
Період проходження позивачем військової служби у період з 16.11.2016 до 18.05.2017 підтверджується також військовим квитком серії НОМЕР_4 , копія якого міститься в матеріалах справи.
08.11.2021 ОСОБА_1 направив засобами поштового зв`язку до військової частини НОМЕР_1 заяву, в якій просив нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 16.11.2016 до 18.05.2017.
Станом на час ухвалення судом рішення у матеріалах справи відсутні відомості про надання відповідачем відповіді на вказану заяву позивача.
Як убачається з довідки про нарахування індексації ОСОБА_1 № 1035/47/146 від 21.04.2022, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , у період листопад 2016 року травень 2017 року індексація позивачу не нараховувалась.
Згідно з довідкою-розрахунком № 1035/47/147 від 21.04.2022, виданою військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , звільненому наказом командира військової частини від 15.05.2017 № 136, на момент звільнення не нараховано та не виплачено індексацію грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2016 року з 16.11.2016 до 15.05.2017. Сума індексації за період листопад 2016 року-травень 2017 року становить 934,77 грн, з них: за листопад 2016 року (коефіцієнт індексації 4,1%, прожитковий мінімум для працездатної особи 1450,00 грн) 29,72 грн; грудень 2016 року, січень, лютий 2017 року (коефіцієнт індексації 8,4%, прожитковий мінімум для працездатної особи 1600,00 грн) по 134,40 грн; березень, квітень 2017 року (коефіцієнт індексації 12,5%, прожитковий мінімум для працездатної особи 1600,00 грн) по 200,00 грн; травень 2017 року (коефіцієнт індексації 12,5%, прожитковий мінімум для працезданої особи 1684,00 грн) 101,85 грн.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним у відзиві, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-III законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно з абзацом 2 статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-XII індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.
Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Відповідно до частин 1, 2 статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» підприємства, установи, організації підвищують розміри оплати праці в зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи, організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) в зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету України.
Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Згідно з абзацами 1, 5 пункту 2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 6 Порядку №1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться грошові виплати населенню, а саме: 1) підприємства, установи, організації підвищують розміри оплати праці в зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи, організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) в зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
У військової частини НОМЕР_1 не було законних підстав для невиплати індексації грошового забезпечення позивачу за період його військової служби, оскільки в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила 103 відсотка, індексація обов`язково мала бути проведена з першого числа наступного місяця. Ні Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», ні Порядок проведення індексації грошових доходів населення не містять виключень стосовно непроведення індексації в разі коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації.
Твердження відповідача про те, що проведення індексації грошових доходів здійснюється виключно у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів є необґрунтованими, оскільки ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», на яку посилається відповідач, не обмежує проведення передбачених чинним законодавством України виплат, а вказує на джерела походження цих коштів.
Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.
Також суд зазначає, що звільнення особи з військової служби не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.
Проаналізувавши положення абзаців 1, 4 статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», абзацу 2 статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», суд дійшов висновку, що індексація грошових доходів населення має на меті надання соціальної підтримки населенню України для забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності в умовах зростання цін та повинна забезпечувати відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відтак неналежне фінансування конкретної державної установи не може слугувати причиною порушення статті 48 Конституції України, яка гарантує право на достатній життєвий рівень, складовою якого є індексація грошових доходів у зв`язку із зростанням цін.
З огляду на викладене, позивачу у період з 16.11.2016 до 18.05.2017 протиправно не нараховувалась і не виплачувалась індексація грошового забезпечення.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату індексації грошового забезпечення за період з 16.11.2016 до 18.05.2017, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 19.05.2017 до 18.05.2018 та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 19.05.2017 до 18.05.2018 задоволенню не підлягають, оскільки, як встановлено судом, позивача було виключено зі списків особового складу військової частини 18.05.2017.
Виходячи з положень частини 1, 2 статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» обов`язок підвищувати розмір оплати праці в зв`язку з індексацією покладений на підприємства, установи, організації.
З огляду на викладене, розрахунок індексації грошового забезпечення позивача є компетенцією військової частини НОМЕР_1 . Отже саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 16.11.2016 до 18.05.2017.
Водночас, з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що відповідачем не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення позивача за вказаний період, а тому питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача не порушені.
З урахуванням вищенаведеного та зважаючи на те, що підстави і порядок обчислення індексації грошових доходів населення визначаються законодавством України, суд дійшов висновку про передчасність спору щодо визначення базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення позивача.
Щодо позовних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення суд зазначає наступне.
Стаття 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі Закон № 2050-ІІІ) визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі № 2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Відповідно до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно зі статтею 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1- 3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення з 16.11.2016 до 18.05.2017, суд вважає, що позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за вказаний період.
У випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.
Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.04.2018 у справі № 822/1110/16, у постанові від 20.12.2019 у справі №822/1731/16, у постанові від 13.03.2020 у справі № 803/1565/17.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - з 16.11.2016 по день фактичної виплати індексації.
Таким чином, за сукупності наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо строків для звернення до суду необхідно зазначити, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на викладене, з урахуванням ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України у спірних правовідносинах строк звернення до суду не є обмеженим.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що оскільки позивач на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 139 КАС України, не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 16.11.2016 до 18.05.2017 включно.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16.11.2016 до 18.05.2017 включно.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої за період з 16.11.2016 до 18.05.2017 індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - з 16.11.2016 по день фактичної виплати індексації.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складено 09.05.2022.

Суддя В.В. Рянська