Справа № 320/12674/20
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2022 року № 320/12674/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом гр. ОСОБА_1 до Погребівської сільської ради Броварського району Київської області , Зазимської сільської ради Броварського району Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся гр. ОСОБА_1 з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Зазимської сільської ради Броварського району Київської області щодо відмови у наданні йому відповіді на запит до Погребської сільської ради від 06.05.2020;

- зобов`язати Зазимську сільську раду Броварського району Київської області надати йому повну інформацію на пункти 2, 3, 5, 6, 7, 8 запиту до Погребської сільської ради від 06.05.2020 ;

- визнати протиправними дії Зазимської сільської ради Броварського району Київської області щодо відмови у наданні йому відповіді на запит до Зазимської сільської ради від 06.05.2020;

- зобов`язати Зазимську сільську раду Броварського району Київської області надати йому повну інформацію на пункти 2, 3, 5, 6, 7, 8 запиту до Зазимської сільської ради від 06.05.2020;

- стягнути солідарно з Погребської сільської ради Броварського району та Зазимської сільської ради Броварського району Київської області 20 000, 00 грн на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем на його запити протиправно не надано повну відповідь.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Погребської сільської ради із запитом на отримання публічної інформації та відсканованих копій документів, а саме:

1. Скільки разів протягом 1991-2020 років Погребська сільська рада Броварського району здійснювала замовлення розробки документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Погребської сільської ради.

2. Надати в електронному (сканованому вигляді) графічні частини кожної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Погребської сільської ради Броварського району, які були виготовлені протягом 1991-2020 років.

3. Надати відскановані копії рішень Погребської сільської ради Броварського району та виконавчого комітету ради поточного скликання про преміювання посадових осіб Погребської сільської ради та її виконкому за період 2015-2020 роки.

4. Надати перелік депутатів Погребської сільська рада Броварського району та членів виконавчого комітету Погребської сільської ради Броварського району поточного скликання.

5. Надати інформацію про розмір коштів, які надійшли на рахунки Погребської сільської ради Броварського району в якості плати за землю щодо кожного платника окремо за період 2017-2020 років.

6. Надати відомості про розмір коштів виплачених Погребською сільською радою Броварського району та її виконавчим комітетом в якості преміювання посадових осіб Погребської сільської ради та її виконкому за період 2015-2020 роки щодо кожної посадової особи окремо.

7. Надати графічну частину матеріалів діючого генерального плану с. Погреби в електронному варіанті.

Надати перелік договорів (дата укладення, предмет договору, дата виплати за договором) Погребської сільської ради Броварського району про закупівлю робіт та/або послуг із суб`єктами господарювання, які мають у складі засновників та/або виконавчих органів підприємства (директор, тощо) діючих на час укладення договору депутатів місцевих Погребської сільської ради.

Крім того, позивачем було подано запит на отримання публічної інформації та відсканованих копій документів від 06.05.2020 на офіційну електронну адресу Зазимської сільської ради, а саме:

1. Скільки разів протягом 1991-2020 років Зазимська сільська рада Броварського району здійснювала замовлення розробки документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Зазимської сільської ради.

2. Надати в електронному (сканованому вигляді) графічні частини кожної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Зазимської сільської ради Броварського району, які були виготовлені протягом 1991-2020 років.

3. Надати відскановані копії рішень Зазимської сільської ради Броварського району та виконавчого комітету ради поточного скликання про преміювання посадових осіб Зазимської сільської ради та її виконкому за період 2015-2020 роки.

4. Надати перелік депутатів Зазимської сільської ради Броварського району та членів виконавчого комітету Зазимської сільської ради Броварського району поточного скликання.

5. Надати інформацію про розмір коштів, які надійшли на рахунки Зазимської сільської ради Броварського району в якості плати за землю щодо кожного платника окремо за період 2017-2020 років.

6. Надати відомості про розмір коштів виплачених Зазимською сільською радою Броварського району та її виконавчим комітетом в якості преміювання посадових осіб Зазимської сільської ради та її виконкому за період 2015-2020 роки щодо кожної посадової особи окремо.

7. Надати графічну частину матеріалів діючого генерального плану с. Зазим`є в електронному варіанті.

8. Надати перелік договорів (дата укладення, предмет договору, дата виплати за договором) Зазимської сільської ради Броварського району про закупівлю робіт та/або послуг із суб`єктами господарювання, які мають у складі засновників та/або виконавчих органів підприємства (директор, тощо) діючих на час укладення договору депутатів місцевих Зазимської сільської ради.

Зазимська сільська рада листом від 12.05.2020 № 12/02-41 повідомила позивача, що розпорядником запитуваної інформації є Зазимська сільська рада, у зв`язку з чим вищевказані запити до Погребської сільської ради та Зазимської сільської ради об`єднані і розглядаються Зазимською сільською радою. Вказано, що через великий об`єм запитуваної інформації відповідь на запити відтерміновано на 20 робочих днів.

Листом від 26.05.2020 №12, 13/02-41 Зазимська сільська рада повідомила позивача, що у період 1991-2020 років Погребська сільська рада Броварського району Київської області двічі була ініціатором розробки документації із землеустрою щодо інвентаризації земель у межах території. На даний час відсутня технічна можливість надати в електронному вигляді графічні частини кожної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель за період 1991-2020, оскільки така документація знаходиться у її розробника. Копії рішень Погребської сільської ради та виконавчого комітету за період 2015-2020 роки, не можливо надати із-за передачі до архівного відділу Броварської районної державної адміністрації.

Депутатів Погребської сільської ради Броварського району Київської області та членів її виконавчого комітету поточного скликання не існує, оскільки 22.12.2019 відбулися позачергові вибори до об`єднаної громади з адміністративним центром, яким є Зазимська сільська рада Броварського району Київської області. На даний час сільська рада не володіє конкретною інформацією щодо розмірів коштів, які надійшли на рахунки Погребської сільської ради Броварського району Київської області в якості оплати за землю по кожному платнику окремо за період 2017-2020 роки, оскільки розпорядником даної інформації є ДПС України та її територіальні підрозділи.

Погребська сільська рада Броварського району Київської області увійшла до об`єднаної територіальної громади, а тому перебуває у процесі реорганізації, що унеможливлює на даний час без проведення відповідного аудиту надати інформацію про розміри коштів, виплачених сільською радою та її виконавчим комітетом в якості преміювання членів апарату ради та виконкому за період 2015- 2020 роки.

Крім цього, в листі повідомлено, що переглянути та завантажити файл Генерального плану села Погреби Броварського району Київської області позивач може на офіційному сайті Погребської сільської ради Броварського району Київської області.

Листом від 29.05.2020 №12/02-41 Зазимська сільська рада повідомила позивача, що у 2012 році Зазимська сільська рада Броварського району Київської області була ініціатором розробки документації із землеустрою щодо інвентаризації земель у межах території. На даний час відсутня технічна можливість надати в електронному вигляді графічні частини кожної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель за період 1991-2020, оскільки така документація знаходиться у її розробника.

Копії рішень Зазимської сільської ради та виконавчого комітету за період 2015-2020 роки, не можливо надати із-за передачі до архівного відділу Броварської районної державної адміністрації.

На даний час сільська рада не володіє конкретною інформацією щодо розмірів коштів, які надійшли на рахунки Зазимської сільської ради Броварського району Київської області в якості оплати за землю по кожному платнику окремо за період 2017-2020 роки, оскільки розпорядником даної інформації є ДПС України та її територіальні підрозділи.

Зазимська сільська рада Броварського району Київської області увійшла до об`єднаної територіальної громади, а тому перебуває у процесі реорганізації, що унеможливлює на даний час без проведення відповідного аудиту надати інформацію про розміри коштів, виплачених сільською радою та її виконавчим комітетом в якості преміювання членів апарату ради та виконкому за період 2015- 2020 роки.

Переглянути та завантажити файл Генерального плану села Зазим`є Броварського району Київської області можна на офіційному сайті Зазимської сільської ради Броварського району Київської області.

Позивач зазначає, що Зазимська сільська рада не надала йому інформації, яка визначена у пунктах 2, 3, 5, 6, 7, 8 запиту до Погребської сільської ради від 06.05.2020 та у пунктах 2, 3, 5, 6, 7, 8 запиту до Зазимської сільської ради від 06.05.2020.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо ненадання повної інформації на його запити, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулюються Законом України "Про інформацію" від 02.10.1992 року № 2657-ХІI.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до статті 5 Закону №2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно з статтею 12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

У відповідності до частини першої статті 20 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною четвертою тієї ж статті закріплено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Приписами частини першої статті 22 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Статтею 23 Закону №2939-VI врегульовано, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Наведене правове регулювання дає підстави для висновку, що порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень й інших визначених законом розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом №2939.

Забезпечення доступу до публічної інформації здійснюється двома способами: шляхом її систематичного та оперативного оприлюднення і оновлення, зокрема, на офіційних веб-сайтах, а також надання інформації за запитами на інформацію.

При цьому спосіб забезпечення доступу до публічної інформації залежить, у тому числі, від виду (характеру, суті) такої інформації, а кожна особа має право скористатися своїм правом на подання інформаційного запиту, якому кореспондує обов`язок розпорядника інформації надати на нього відповідь.

У той же час зміст положень Закону №2939 свідчить про те, що розпорядник публічної інформації може (і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, створив, яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він (розпорядник) володіє.

Тобто розпорядник може надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації й відповідно не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №9901/925/18 .

З огляду на встановлені обставини мотивом звернення до суду з цим позовом слугувало те, що Зазимська сільська рада не надала ОСОБА_1 (на його запити) повної інформації на пункти

2, 3, 5, 6, 7, 8 його запитів від 06.05.2020.

Судом встановлено, що інформація, затребувана у пунктах 2, 3, 5, 6, 7, 8 запитів від 06.05.2020, є публічною, оскільки стосується діяльності суб`єкта владних повноважень та прийняття ним рішення, відображена (задокументована) на відповідних носіях, в тому числі, з використанням технічних засобів.

Докази надання позивачу відповідно до його запитів скан-копій затребуваних документів в матеріалах справи відсутні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо зобов`язання Зазимської сільської ради надати повну інформацію на пункти 2, 3, 5, 6, 7, 8 запитів ОСОБА_1 від 06.05.2020 протягом 5 робочих днів з дня набрання рішенням законної сили.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Неналежне виконання органами державної влади чи місцевого самоврядування своїх повноважень, що призвело до порушення прав людини, свідчить про невиконання державою в особі відповідного органу її головного обов`язку перед людиною - утверджувати та забезпечувати її права.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вимога ефективності судового захисту перегукується з міжнародними зобов`язаннями України. Зокрема, стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У справі Юрій Миколайович Іванов проти України (заява N 40450/04, п. 64, від 15 жовтня 2009) Європейський суд з прав людини зазначив, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути ефективним як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

Отже, адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Сама лише констатація у судовому рішення порушення прав позивача не завжди може бути достатньою для того, щоб захист міг вважатися ефективним. Особливо якщо позивач вважає, що шкоду йому заподіяно.

Відповідно до ч.1 ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України); приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

З матеріалів справи слідує, що незважаючи на оформлення позивачем запитів на інформацію у відповідності до положень чинного законодавства України, належного розгляду його запиту із наданням відповіді із дотриманням положень Законів України Про звернення громадян та Про доступ до публічної інформації у визначений законодавством строк позивач не отримав запитувану ним інформацію в повному обсязі.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди у сумі 20000,00 грн позивач пов`язує з тим, що порушення його прав відповідачами, а саме неналежний розгляд його запитів та ненадання вичерпної відповіді на них, виразилися у виникненні негативних емоцій.

Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили негативні емоції, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.

При цьому слід виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (ст. 3. 19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

З огляду на характер правовідносин між людиною і державою (в особі органу державної влади чи органу місцевого самоврядування), з метою забезпечення реального та ефективного захисту прав людини, у справах адміністративного судочинства саме на суб`єкта владних повноважень-відповідача покладається тягар спростування факту заподіяння моральної шкоди та доведення неадекватності (нерозумність, несправедливість) її розміру, визначеного позивачем.

Водночас, позивачем не доведено і не надано суду відповідних доказів завдання йому моральної шкоди, а отже в цій частині позову має бути відмовлено.

Аналогічних висновків дійшов Верховий Суд у своїй постанові від 14.01.2021 у справі №823/1181/18.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до змісту статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, і має застосовуватися у виключних випадках.

Разом з тим, слід вказати, що позивач зазначаючи про необхідність встановлення судового контролю не зазначає про причини такої (необхідності) чи обставини, які б свідчили, що рішення суду ухвалене у цій справі не буде виконано відповідачем.

За наведеного, підстав для встановлення судового контролю суд не вбачає.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

На підставі викладеного суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 9,14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Зазимської сільської ради Броварського району Київської області щодо відмови у наданні гр. ОСОБА_1 відповіді на запит до Погребської сільської ради від 06.05.2020.

Зобов`язати Зазимську сільську раду Броварського району Київської області надати гр. ОСОБА_1 повну інформацію на пункти 2, 3, 5, 6, 7, 8 запиту до Погребської сільської ради від 06.05.2020 протягом 5 робочих днів з дня набрання рішенням законної сили.

Визнати протиправними дії Зазимської сільської ради Броварського району Київської області щодо відмови у наданні гр. ОСОБА_1 відповіді на запит до Зазимської сільської ради від 06.05.2020.

Зобов`язати Зазимську сільську раду Броварського району Київської області надати гр. ОСОБА_1 повну інформацію на пункти 2, 3, 5, 6, 7, 8 запиту до Зазимської сільської ради від 06.05.2020 протягом 5 робочих днів з дня набрання рішенням законної сили

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.