Справа № 620/17628/21
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2022-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 року м. Чернігів Справа № 620/17628/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Чернігівській області (Чернігівський рибоохоронний патруль), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування дозволу,

У С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації 30.11.2021 (відповідно до дати поштового відправлення, вказаної на конверті) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Чернігівській області (далі Управління, відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати дозвіл №001 на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), виданий Управлінням Державного агентства рибного господарства у Чернігівській області 19.05.2017 ФОП ОСОБА_1 з метою промислового рибальства у межах річки Десна з озерами в Чернігівській області.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуваним дозволом фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) фактично надано дозвіл на здійснення промислового вилову риби та використання понад 1000 озер, у тому числі на території колишніх Менського, Сновського, Новгород-Сіверського, Куликівського, Козелецького, Борзнянського, Коропського районів, міста Чернігів. Наведене свідчить, що відповідачем ігноруються вимоги Закону України «Про тваринний світ», Водного та Земельного кодексів України. Також спірним дозволом ФОП ОСОБА_1 фактично передано у користування також частину об`єктів природно-заповідного фонду. Крім того, при видачі дозволу порушено вимоги Порядку №207, відповідно до якого він видається на кожен рибогосподарський водний об`єкт (його частину), у той час як оспорюваним спецдозволом у користування ФОП ОСОБА_1 передано невизначену кількість об`єктів водного господарства.

Ухвалою судді від 14.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також судом запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву або заяву про визнання позову.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що дозвіл на спеціальне використання водних біоресурсів видавався ФОП ОСОБА_1 відповідно до статті 25 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» і Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2013 №801. Законних підстав для відмови у видачі дозволу, визначених вказаним Порядком, на час розгляду заяви ФОП ОСОБА_1 не було.

Крім того, відповідач зазначив, що наказом Міністерства аграрної політики та продовольства №512 від 05.12.2016 були встановлені ліміти та прогнози допустимого спеціального використання водних біоресурсів за 2017 рік, з визначенням водних об`єктів, на яких вони встановлюються. По Чернігівській області прогноз спеціального використання водних біоресурсів загальнодержавного значення, зокрема встановлено на річку Десну з озерами. Також наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 16.12.2016 №542 встановлена квота добування водних біоресурсів загальнодержавного значення у 2017 році на річку Десна з озерами у межах Чернігівської області. Враховуючи наведене, у спірному дозволі у назві рибогосподарського водного об`єкта (його частини) зазначена річка Десна з озерами у межах Чернігівської області. При цьому, дія дозволу не поширюється на використання водних біоресурсів, які перебувають у межах територій природно-заповідного фонду, а також водних біоресурсів, що занесені до Червоної книги України. Додатково відповідач зазначив, що дозвіл на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) не встановлює права користування водним об`єктом або земельною ділянкою водного фонду, а лише надає право на спеціальне використання водних біоресурсів.

Заступником керівника Чернігівської обласної прокуратури надано до суду відповідь на відзив, у якому він свою правову позицію підтримав та просив позов задовольнити.

Чернігівською обласною державною адміністрацією надано відповідь на відзив, у якій вона підтримала позицію заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури та просила позов задовольнити.

Від ФОП ОСОБА_1 надійшли пояснення по суті спору, у яких третя особа зазначила, що дія дозволу не поширюється на використання водних біоресурсів, які перебувають у межах територій природно-заповідного фонду, а також водних біоресурсів, що занесені до Червоної книги України, вилов у межах природно-заповідного фонду ним не здійснювався. ФОП ОСОБА_1 зазначив, що промисловий вилов здійснюється ним тільки на певних ділянках річки Десна, які розташовані найближче до місць проживання його рибалок, а саме ділянка річки Десна із затоками від с. Макошине Корюківського району до с. Салтикова Дівиця Чернігівського району та ділянка річки Десна із затоками в районі с. Количівка до с. Шестовиця Чернігівського району.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що відповідно до поданої 16.05.2017 заяви, Управлінням державного агентства рибного господарства у Чернігівській області ФОП ОСОБА_1 видано дозвіл №001 від 19.05.2017 на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), а саме: р. Десна з озерами в межах Чернігівської області (строк дії по 20.05.2022) (а.с. 19-21).

Вважаючи, що вказаний дозвіл не відповідає вимогам чинного законодавства, заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною першою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (частина третя статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

При цьому, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, згідно якої прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, а також у разі його відсутності. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає компетентний орган. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 підставою для пред`явлення позову прокурором є установлення факту нездійснення або неналежного здійснення компетентним органом захисту інтересів держави, або відсутність такого органу.

В позовній заяві прокурор зазначає, що до компетенції Чернігівської обласної державної адміністрації та її структурних підрозділів віднесено повноваження контролю за використанням, охороною та відтворенням вод, земель та водних ресурсів, а також питань, що стосуються реалізації державної політики у сфері охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Разом з тим, заходи реагування облдержадміністрацією не вживалися.

Враховуючи наведене, заступник прокурора зазначає, що підставою для звернення до суду з позовом є нездійснення уповноваженим органом захистів інтересів держави, що порушує екологічні інтереси держави, зокрема щодо несанкціонованого використання об`єктів природно-заповідного фонду.

Відповідно до статті 3 Водного кодексу України усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд, до якого належать поверхневі води, та зокрема штучні водойми (водосховища, ставки) і канали.

Стаття 4 Водного кодексу України передбачає, що до земель водного фонду належать землі, зайняті, серед іншого, водосховищами.

Відповідно до положень статті 6 Водного кодексу України води (водні об`єкти) є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Український народ здійснює право власності на води (водні об`єкти) через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження водами (водними об`єктами) можуть надаватись відповідним органам виконавчої влади та Раді міністрів Автономної Республіки Крим.

Право загального і спеціального водокористування визначено статтею 46 Водного кодексу України.

Згідно із статтею 47 вказаного Кодексу, право загального водокористування здійснюється громадянами для задоволення їх потреб (купання плавання на човнах та ін.) безкоштовно, без закріплення водних об`єктів за окремими особами та без надання відповідних дозволів.

В інших випадках, ніж передбачених статтею 47 Водного кодексу України, водокористувачі мають право здійснювати спеціальне водокористування та використовувати водні об`єкти на умовах оренди.

Здійснення діяльності в режимі спеціального товарного рибного господарства передбачає обов`язок суб`єктів рибогосподарської діяльності отримати в користування водні об`єкти в усіх випадках здійснення ними спеціального використання риби та інших водних живих ресурсів.

Водночас, частина друга статті 48 Водного кодексу України передбачає, що спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних та громадських потреб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» промислове рибальство (промисел) - вид спеціального використання водних біоресурсів (вилучення, приймання, переробка, зберігання, транспортування тощо, у т.ч. постачання палива, води, тари, продовольства для функціонування суден флоту рибної промисловості та їх екіпажів) у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), у т.ч. у водах, що знаходяться за межами юрисдикції України. Рибальство добування водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах. Суб`єктами рибного господарства є юридичні та фізичні особи, які провадять рибогосподарську діяльність відповідно до законодавства.

Статтею 27 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» визначено, що спеціальне використання водних біоресурсів здійснюється шляхом їх вилучення з природного середовища.

Таким чином, загальне використання водних біоресурсів здійснюється без вилучення їх з природного середовища або у порядку любительського чи спортивного рибальства. Разом з тим, спеціальне може здійснюватися відповідно до одного з режимів, визначених Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», а саме: режиму промислу або режиму рибогосподарської діяльності.

Права суб`єктів рибного господарства визначено у статті 34 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів». Зокрема, суб`єкти рибного господарства мають право на: користування рибогосподарськими водними об`єктами (їх частинами), землями водного фонду та використання водних біоресурсів на недискримінаційних умовах у встановленому порядку; власність на водні біоресурси, добуті у порядку, встановленому законом, а також на доходи від їх реалізації; спорудження у встановленому порядку гідротехнічних та інших об`єктів, необхідних для забезпечення рибогосподарської діяльності; поновлення права на водні біоресурси; одержання компенсацій або кредитних чи інших пільг у разі проведення за власні кошти робіт з відтворення водних біоресурсів, здійснення інших ефективних заходів щодо їх охорони тощо; оскарження в суді неправомірних дій посадових осіб; інші права, передбачені законом.

Порядок здійснення та регулювання промислового рибальства регламентовано Правилами промислового рибальства в рибогосподарських водних об`єктах України, затвердженими наказом Державного комітету рибного господарства України від 18.03.1999 №33, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25.05.1999 за №326/3619 (далі - Правила №33).

Відповідно до пункту 8.9 Правил №33 до прав державних органів рибоохорони належить, зокрема, визначати користувачам межі району (промислової ділянки) для ведення промислу.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про тваринний світ» спеціальне використання об`єктів тваринного світу в порядку ведення рибного господарства здійснюється з наданням відповідно до закону підприємствам, установам, організаціям і громадянам права користування рибогосподарськими водними об`єктами. До спеціального використання об`єктів тваринного світу належать усі види використання тваринного світу (за винятком передбачених законодавством випадків безоплатного любительського і спортивного рибальства у водних об`єктах загального користування), що здійснюється з їх вилученням (добуванням, збиранням, тощо) із природного середовища.

Таким чином, спеціальне використання водних біоресурсів, які є частиною тваринного світу, здійснюється на підставі дозволу та за наявності правовстановлюючих документів на водні об`єкти.

Поруч із цим, відповідно до пункту 2 Порядку видачі дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) або відмови в його видачі, переоформлення та анулювання зазначеного дозволу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2013 №801 (далі - Порядок №801) дозвіл видається на кожний рибогосподарський водний об`єкт (його частину).

Аналогічні положення щодо можливості отримання спецдозволу на промисловий вилов риби на об`єктів чи його частині наведено у статті 1 Водного кодексу України, статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів».

Рибогосподарський водний об`єкт - водний об`єкт (його частина), що використовується або може використовуватися для рибогосподарських потреб (пункт 2 Правил №33).

З наведених норм вбачається, що уповноваженим органом на видачу дозволів на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) може видаватися як на весь рибогосподарський водний об`єкт, так і на його частини. При цьому, законодавство не встановлює заборони на видачу спецдозволу з чітким визначенням меж таких об`єктів.

З листа Управління Держагенства меліорації та рибного господарства у Чернігівській області від 26.10.2021 №49.4-29/1139-21 вбачається, що виданий ФОП ОСОБА_1 спеціальний дозвіл №001 від 19.05.2017 поширює свою дію на весь рибогосподарський водний об`єкт - «річка Десна з озерами в межах Чернігівської області» (а.с. 22). При цьому, вказаний дозвіл не містить будь-яких виключень, уточнень, визначень окремих об`єктів водного фонду (озер) чи застережень щодо здійснення промислового вилову риби на озерах, на які дія вказаного дозволу не поширюється.

Таким чином, оскаржуваний дозвіл фактично виданий на здійснення ФОП ОСОБА_1 промислового рибальства на всіх озерах, які входять до басейну річки Десна в межах Чернігівської області, яких за даними відповідача налічується понад 1000 (у тому числі, на території колишнього Менського району озера: Авдієве, Бихове, Камарет, Крючок, Тиха Десна та Чорниш; на території колишнього Сосницького району озера: Борове, Бродинське, Трав`янистий десняк, Чистий десняк, Ріпище, Сквирень, Тихе; на території колишнього Новгород-Сіверського району озера: Вадень та Красне; на території колишнього Куликівського району озеро Горицька стариця; на території колишнього Козелецького району озера: Колодниця та Св`яте; на території міста Чернігова озера: Глушець, Полковниця, Магістрацьке, Старуха; на території колишнього Борзнянського району озера: Трубин та Супотин; на території колишнього Коропського району озера: Коропська стариця та Оріхове).

Крім того, відповідно до інформації Управління Держрибагенства у Чернігівській області за оспорюваним спецдозволом ФОП ОСОБА_1 фактично передано у користування також об`єкти природно-заповідного фонду, зокрема озера Святе, Каморет та Магістрацьке.

Так, за даними Департаменту екології та природних ресурсів Чернігівської облдержадміністрації, викладеними у листі від 27.10.2021 №08-07/3296, гідрологічна пам`ятка природи місцевого значення «Озеро Магістратське», створена рішенням виконкому Чернігівської обласної ради народних депутатів від 28.03.1964 №121. Його площа складає 63 га, пам`ятка природи знаходиться у межах міста Чернігова. За охоронним зобов`язанням від 30.07.2020 №23/19-578 вказаний об`єкт передано під охорону Національному університету «Чернігівська політехніка» (а.с. 23-29).

Загальнозоологічний заказник загальнодержавного значення «Каморетський», площею 515 га та охоронною зоною 1085 га, створений постановою Ради Міністрів УРСР від 28.10.1974 №500 на території колишнього Менського району на землях Березнянського лісництва ДП «Чернігівське лісове господарство». У межах вказаного заказника перебуває озеро Камарет (а.с. 30-36).

Рішенням Чернігівської обласної ради від 14.03.1980 №69 «Про віднесення болотних масивів до категорії заказників і пам`яток природи республіканського значення» до категорії пам`яток природи республіканського значення віднесено «Озеро Святе», площею 70 га, біля села Короп`є. Постановою Ради Міністрів УРСР від 30.03.1981 №165 на території с. Короп`є Козелецького району Чернігівської області створена гідрологічна пам`ятка природи загальнодержавного значення «Озеро Святе», площею 70 га. Вказаний об`єкт природно-заповідного фонду Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Чернігівській області 22.03.2001 передано під охорону Короп`ївській сільській раді Козелецького району (охоронне зобов`язання № 7/2-578) (а.с. 37-42).

Відповідно до частини третьої статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Статтею 16 вказаного Закону встановлено, що на території природних заповідників забороняється будь-яка господарська та інша діяльність, що суперечить цільовому призначенню заповідника, порушує природний розвиток процесів та явищ або створює загрозу шкідливого впливу на його природні комплекси та об`єкти, в т.ч. рибальство.

Згідно із абзацом 2 пункту 1 Порядку №801), дія дозволу не поширюється на використання водних біоресурсів, які перебувають у межах території природно-заповідного фонду, а також водних біоресурсів, що занесені до Червоної книги України.

Відповідно до статті 51 Водного кодексу України (в редакції на час прийняття оспорюваного дозволу) не підлягають передачі у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб водні об`єкти, що розташовані в межах територій та об`єктів, що перебувають під охороною відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд».

Разом з тим, відсутність в оскаржуваному спецдозволі чітких меж здійснення ФОП ОСОБА_1 промислового вилову водних біоресурсів фактично надає йому право на ведення господарської діяльності, у тому числі в межах об`єктів природно-заповідного фонду, що суперечить вимогам статті 16 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та пункту 1 Порядку №801, дозвіл видано без урахування наведених вимог законодавства та без будь-яких обмежень чи застережень щодо здійснення господарської діяльності, пов`язаної із виловом водних біоресурсів у межах озер, які є об`єктами природно-заповідного фонду, або знаходяться у межах таких об`єктів.

Посилання відповідача на наявність законодавчої заборони на здійснення будь-яких видів господарської діяльності у межах об`єктів природно-заповідного фонду не свідчить про обмеження права на здійснення промислового рибальства ФОП ОСОБА_1 у межах об`єктів природно-заповідного фонду, більше того спростовується інформацією відповідача від 26.10.2021 №49.4-29/1139-21.

Ураховуючи, що законодавство визначає безумовну заборону на здійснення будь-яких видів господарської діяльності у межах об`єктів природно-заповідного фонду, чого не було враховано при видачі спірного дозволу, суд вважає вимоги прокурора обґрунтованими.

Подібну правову позицію щодо правомірності вимог про скасування спеціального дозволу на промисловий вилов водних біоресурсів, який поширює свою дію на об`єкти природно-заповідного фонду, висловив Верховний Суд у постанові від 18.02.2021 (справа №815/5658/17).

Згідно із абзацом 3 частини шостої статті 24 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» дозвіл на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, у разі рішення суду про скасування дозволу.

Підставою для анулювання дозволу, виданого суб`єктові господарювання, є рішення суду про скасування дозволу (абзац 5 пункту 7 Порядку №801).

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, суд погоджується із позицією прокуратури про недотримання відповідачем вимог чинного законодавства під час видачі ФОП ОСОБА_1 спірного дозволу №001 від 19.05.2017 на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), а тому він має бути визнаний протиправним та скасований.

Ухвалюючи вказане рішення суд також враховує, що статтею 16 Конституції України визначено, що забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Законом України «Про основні засади (стратегія) державної політики України на період до 2030 року» одними із першопричин екологічних проблем України визначено неефективну систему державного управління у сфері охорони навколишнього природного середовища та регулювання використання природних ресурсів, зокрема неузгодженість дій центральних і місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, незадовільний стан системи державного моніторингу навколишнього природного середовища; низький рівень розуміння в суспільстві пріоритетів збереження довкілля та переваг збалансованого (сталого) розвитку, недосконалість системи екологічної освіти та просвіти; незадовільний рівень дотримання природоохоронного законодавства та екологічних прав і обов`язків громадян; незадовільний контроль за дотриманням природоохоронного законодавства та незабезпечення невідворотності відповідальності за його порушення; недостатнє фінансування з державного та місцевих бюджетів природоохоронних заходів, фінансування таких заходів за залишковим принципом.

На виконання Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Перетворення нашого світу: Порядок денний у сфері сталого розвитку на період до 2030 року», ухваленої у 2015 році, в Україні розроблено національну систему цілей сталого розвитку, що має забезпечити підґрунтя для подальшого планування розвитку України, подолання дисбалансів, які існують в економічній, соціальній та екологічній сферах; забезпечити такий стан довкілля, що сприятиме якісному життю і благополуччю нинішніх та прийдешніх поколінь; створити необхідні умови для суспільного договору між владою, бізнесом і громадянським суспільством щодо підвищення якості життя громадян і гарантування соціально-економічної та екологічної стабільності; збереження національних культурних цінностей і традицій.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позов заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури має бути задоволений.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Чернігівській області (Чернігівський рибоохоронний патруль), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування дозволу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати дозвіл №001 на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), вданий Управлінням Державного агентства рибного господарства у Чернігівській області 19.05.2017 Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 для промислового рибальства у межах річки Десна з озерами в Чернігівській області.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 04 травня 2022 року.

Позивач: Заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури (, вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000).

Позивач: Чернігівська обласна державна адміністрація (, вул. Шевченка, 7, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Чернігівській області (Чернігівський рибоохоронний патруль) (, вул. П`ятницька, 69, м. Чернігів, 14005).

Третя особа: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Менським РВ УМВС України в Чернігівській області 12.04.2000, АДРЕСА_1 ).

Суддя С.В. Бородавкіна