Справа № 160/22168/21
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06 листопада 2020 року №Ф-279928-55У;
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що з 1998 вона є найманим працівником і фактично не здійснювала і не вела підприємницької діяльності.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам"янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
28.12.2021 до суду від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач зазначає, що на підставі п. 2 ч. 1 ст. 7 і ч. 5 ст. 8 Закону України №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» з 2017 року фізичні особи-підприємці, навіть у разі неотримання доходу (прибутку) у звітному році або окремому місяці звітного року, зобов`язані визначити базу нарахування єдиного внеску, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом України №2464. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VІ в редакції Закону №1774-VІІІ).
Відповідач вважає безпідставним посилання позивача на відсутність акту перевірки, як підстави для винесення оскаржуваної вимоги, оскільки за змістом п. 4 розділу VІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 №469) передбачено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується не тільки на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску, а і в тому числі на підставі даних інформаційної системи податкового органу, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.
В той же час стосовно спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2020 року №Ф-279928-55У відповідач пояснень не надав.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача відзив на позовну заяву не надала.
Судом встановлено наступні обставини справи.
Позивач ОСОБА_1 відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрована як фізична особа-підприємець та взята на облік в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, Кам`янська ДПІ (м. Кам`янське) 15.12.1999.
20.12.1999 позивач взята на облік як платник єдиного внеску.
18.10.2021 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 .
-по строку 09.02.2018 -8448,00 грн. за 2017;
-по строку 19.04.2018 -2457,18 грн. за перший квартал 2018;
-по строку 19.07.2018 -2457,18 грн. за другий квартал 2018;
-по строку 19.10.2018-2457,18 грн. за третій квартал 2018;
-по строку 21.01.2019-2457,18 грн. за четвертий квартал 2018;
-по строку 19.04.2019 -2754,18 грн. за перший квартал 2019;
-по строку 19.07.2019 -2754,18 грн. за другий квартал 2019;
-по строку 21.10.2019 -2754,18 грн. за третій квартал 2019;
-по строку 20.01.2020 -2754,18 грн. за четвертий квартал 2019;
-по строку 21.04.2020 -2078,12 грн. за перший квартал 2020 (січень, лютий);
-по строку 20.07.2020 -1039,06 грн. за другий квартал 2020 (червень);
-по строку 19.10.2020 -3178,12 грн. за третій квартал 2020;
-по строку 19.01.2021-2200,00 грн. за четвертий квартал 2020.
23.03.2021 на підставі вказаної вимоги державним виконавцем Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №64923364.
На примусовому виконанні Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться також вимога про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДПС у Дніпропетровській області №Ф-279928-55У від 18.09.2020.
23.03.2021 державним виконавцем у виконавчому провадженні №64070292 прийнято постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. На підставі ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» об`єднано виконавчі провадження №64070292, №64923364 у зведене виконавче провадження №64933506.
Посилаючись на те, що підприємницька діяльність не здійснювалась, доходів не отримувалось, а вона була найманим працівником з 1998 і ЄСВ за неї сплачує роботодавець, позивач вважає, що прийнята Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-279928-55У від 06.11.2020 є протиправною і підлягає скасуванню.24738845
Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (Закон №2464 -VI).
Пунктами 2 і 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI визначено, що єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до абз.2 п. 1 ч.1 ст. 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 цього Закону до платників єдиного внеску віднесено також й фізичних осіб-підприємців, в тому числі й тих, які обрали спрощену систему оподаткування.
Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 3 частини першої статті 7 Закону №2464-VI (в редакції від 08.08.2020 ) єдиний внесок нараховується:
- для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;
- для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
За визначенням у п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону №2464- VI мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.
За нормами ч. 5 ст. 8 Закону №2464- VI єдиний внесок для всіх платників єдиного внеску (крім пільгових категорій) встановлено у розмірі 22 відсотки до визначеної бази нарахування єдиного внеску.
Частиною 12 ст. 9 Закону №2464- VI встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Згідно з абзацами 1,3-5 ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Верховним Судом в постанові від 04.12.2019 у справі N 440/2149/19 сформульовано правовий висновок, відповідно до якого особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.
Інше тлумачення норм Закону N 2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і зареєстровані як фізичні особи-підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.
Судом встановлено, що позивач з 20.01.2011 (відповідно до витягу з наказу №54 від 20.01.2011) була прийнята на роботу до ЗАТ «Кондитерська фабрика «А.В.К.» м. Дніпропетровськ» та відповідно до витягу з наказу ПрАТ «Кондитерська фабрика «АВК.» м. Дніпро» №204-к від 17.02.2020 була звільнена у зв`язку з переведенням на ТОВ «АВК КОНФЕКШІНЕРІ».
Відповідно до витягу з наказу №159-к від 17.02.2020 позивач була прийнята з 18.02.2020 на роботу до ТОВ «АВК КОНФЕКШІНЕРІ».
Таким чином, позивач з 2011 офіційно перебувала у трудових відносинах і є застрахованою особою, а єдиний внесок за неї сплачує роботодавець.
Крім того, позивачем також надані індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форми ОК-5) за звітні роки 1998-2021.
Суд звертає увагу і на те, що навіть за наявності реєстрації особи як фізичної особи-підприємця, яка господарську діяльність не здійснює і доходи не отримує, та яка одночасно перебуває у трудових відносинах, сплата нею ЄСВ на загальнообов`язкове державне соціальне страхування спричинить подвійну сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.
Оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження здійснення позивачем підприємницької діяльності та отримання доходу, а нарахування і сплата за позивача, як за застраховану особу, єдиного внеску проведені його роботодавцем, суд вважає, що у позивача відсутній обов`язок щодо сплати єдиного соціального внеску як фізичною особою-підприємцем.
Таким чином, відповідачем не доведено належних підстав формування спірної вимоги, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо.
За вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Розглянувши справу на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн.
Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 250, 255, 262, 295,297 КАС України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06 листопада 2020 року №Ф-279928-55У.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона