Справа № 620/1524/22
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 травня 2022 року м. Чернігів Справа № 620/1524/22

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні нарахування та виплати одноразової грошової допомоги по звільненню з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 21 повний календарний рік військової служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей;

- зобов`язати Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , одноразову грошову допомогу по звільненню з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 21 повний календарний рік військової служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей.

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 дану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ухвала суду про залишення позовної заяви без руху отримана позивачем 10.02.2022.

На виконання вимог вказаної ухвали суду позивачем надано заяву про поновлення строку для звернення до суду з адміністративним позовом, в якій зазначено, що про порушення своїх прав позивач дізнався з постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 620/37/21. Поважними причинами такого пропуску є те, що позивач не знав, що має звертатися з відповідною вимогою саме до того підрозділу, з якого останній був звільнений у 2017 році, оскільки обидва відносяться до структури Збройних Сил України де позивач продовжував військову службу з 2017 року і остаточно був звільнений лише у 2020 році. Крім того позивач посилається на ч.2 ст.233 КЗпП України.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Процесуальні строки, в тому числі строки звернення з позовом до адміністративного суду, в адміністративному судочинстві регулюються Главою 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).

Предметом розгляду даної справи є протиправність дій щодо не здійсненні нарахування та виплати одноразової грошової допомоги по звільненню з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 21 повний календарний рік військової служби .

При цьому, як слідує з матеріалів справи позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав в день звільнення зі служби, а саме: 26.05.2017, однак, з відповідним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду лише 22.01.2022 (згідно штемпелю на конверті).

Посилання позивача на той факт, що про порушення своїх прав останній дізнався лише з постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 620/37/21 не приймаються судом до уваги, оскільки грудень 2021 року є тим періодом з якого позивач лише почав вчиняти дії щодо звернення за нарахуванням та виплатою спірної грошової допомоги (звернення від 27.12.2021).

Отримання позивачем відповіді від 05.01.2022 №51/01-85 на вказане вище звернення не впливає на переривання установленого процесуального строку та не спростовує обізнаність позивача про можливе порушення його прав.

Посилання позивача на той факт, що до спірних правовідносин необхідно застосувати ч. 2 ст. 233 КЗпП України також не приймається судом до уваги, оскільки в даному випадку такий спір пов`язаний із звільненням з публічної служби та має вирішуватись в порядку адміністративного судочинства.

Строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору охоплюється спеціальної нормою частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах ч. 1 ст. 233 КЗпП України.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, зокрема у постанові від 11.02.2021 по справі № 240/532/20, які в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено: заявник не зміг довести, що він вчиняв будь-які кроки, щоб довідатись про стан провадження у його справі, отже його скарга є необґрунтованою, оскільки є невідповідною вимозі «розумного строку».

Таким чином, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, підстави зазначені позивачем у заяві визнані судом неповажними, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався в травні 2017 року та мав достатній час для звернення до суду за захистом своїх порушених прав в межах встановленого ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України строку.

Частиною 2 статті 123 КАС України встановлено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи положення пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України та те, що недоліки позовної заяви не усунуто, позовну заяву необхідно повернути позивачу.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовну заяву і додані до неї документи надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 03.05.2022.

Суддя В.В. Падій