Справа № 160/6201/22
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 травня 2022 року Справа 160/6201/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Солонянської селищної ради Дніпропетровської області про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Виконавчого комітету Солонянської селищної ради Дніпропетровської області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Виконавчого комітету Солонянської селищної ради Дніпропетровської області щодо відмови у наданні дозволу на затвердження проекту землеустрою земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Малинівка;

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Солонянської селищної ради Дніпропетровської області щодо належного розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на затвердження проекту землеустрою земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Малинівка;

- зобов`язати Виконавчий комітет Солонянської селищної ради Дніпропетровської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на затвердження проекту землеустрою земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Малинівка.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 суд зазначає, що позов не відповідає вимогам ст.ст. 160. 161 КАС України.

Так, разом з позовною заявою позивач надав заяву про відстрочення сплати судового збору у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

З цього приводу суд зазначає, що за приписами ст. 8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Водночас, приписами ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право (а не обов`язок) суду щодо відстрочення, розстрочення, зменшення розміру судового збору або звільнення від сплати судового збору.

Сплата ж судового збору за подання адміністративного позову, в силу положень частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з позовом.

З огляду на викладене слідує, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Особа, яка звертається із заявою про відстрочення сплати судового збору, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подану позовну заяву у встановленому законом порядку.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви позивача щодо відстрочення сплати судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру. Окрім того, невмотивоване відстрочення сплати судового збору, утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення за судовим захистом.

З огляду на викладене, позивачу необхідно відповідно до ч.3 ст.161 КАС України надати документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», з 1 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2481,00 гривень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання, зокрема, фізичною особою, до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлена ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на момент звернення до суду така становить 992,40 грн.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

При цьому, позивач не надав копію позову з додатками для відповідача.

Згідно ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, додані до позовної заяви копії документів не засвідчені належним чином.

Суд зазначає, що належність засвідчення копій передбачена Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55, а саме, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи: постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів.

Згідно з п. 5.27 вказаної системи, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Крім того, суд звертає увагу на те, що не засвідчені належним чином документи не можуть вважатися допустимими доказами. Цей правовий висновок був зроблений Верховним Судом (ВС) в постанові від 11.07.2018 року, справа № 904/8549/17. При цьому, ВС підкреслив, що хоча ксерокопії документів і можна вважати належними доказами, проте вони не можуть бути допустимими, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

З урахуванням викладеного вище, суд зазначає, що позивачу необхідно надати суду належним чином завірені копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Також позивач в позовних вимогах просить суд, зокрема, визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо належного розгляду його клопотання про надання дозволу на затвердження проекту землеустрою земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Малинівка, а також зобов`язати повторно розглянути таке клопотання. Проте, позивач не зазначив, яке саме клопотання та не надав його копію.

Тому, недоліки в цій частині позовної заяви можуть бути усунені шляхом подання до суду виправленої редакції позовної заяви із посиланням на спірне клопотання про надання дозволу на затвердження проекту землеустрою земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Малинівка, а також надання його копії відповідно до кількості учасників справи.

Також з урахуванням приписів ст.161 КАС України позивачу необхідно надати протокол засідання 15 сесії VIII скликання Солонянської селищної ради від 25.11.2021 року та рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянам», на які посилається ОСОБА_1 в обгрунтування позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 169 КАС України позовну заяву залишити без руху та надати позивачу п`ятиденний строк для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Солонянської селищної ради Дніпропетровської області про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Визначені недоліки позовної заяви позивачу усунути шляхом надання суду:

- оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн. за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру;

- копії позовної заяви та доданих до неї документів для відповідача;

- належним чином завірені копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи;

- виправленої редакції позовної заяви із посиланням на спірне клопотання про надання дозволу на затвердження проекту землеустрою земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Малинівка із зазначенням його реквізитів, а також надання його копії відповідно до кількості учасників справи;

- протокол засідання 15 сесії VIII скликання Солонянської селищної ради від 25.11.2021 року та рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянам», на які посилається ОСОБА_1 в обгрунтування позовних вимог.

Суд роз`яснює позивачу, що у випадку, якщо недоліки позовної заяви не будуть усунені у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута. Залишення позовної заяви без руху не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Лозицька