Справа № 420/21611/21
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2022-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

04 травня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі питання про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД.ТРЕЙД» до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення та картки,-

ВСТАНОВИВ:

В Одеському окружному адміністративному суді перебувала на розгляді справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД.ТРЕЙД» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA500090/2021/000022/2 від 27.10.2021 року та визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500090/2021/00038 від 27.10.2021 року.

Рішенням суду від 11.04.2022 року адміністративний позов задоволено.

15.04.2022 року представником позивача надано заяву про ухвалення додаткового судового рішення, згідно якого вона просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 22 700,00 грн.

Ухвалою суду від 15.04.2022 року зобов`язано Одеську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України надати до Одеського окружного адміністративного суду в п`ятиденний строк з моменту отримання даної ухвали суду, письмові пояснення (розрахунки) з належним чином засвідченими доказами на їх обґрунтування щодо:

- суми різниці митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні;

- митної декларації яку подано позивачем з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів №UA500090/2021/000022/2 від 27.10.2021 року;

- суми митних платежів, які в загалом було сплачено позивачем за товар, який відображено в митній декларації №UA500090/2021/204915.

Щодо сплаченого позивачем судового збору, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позову додано платіжне доручення №1545 від 08.11.2021 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 22700,00 грн.

Водночас, суд вказує, що Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У свою чергу, правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України Про судовий збір.

Згідно ч.1 ст.2 Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (ч.1 ст. 3 Закону).

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 ЗУ №3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою встановлюється ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік, з 1 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить - 2270 гривні.

В свою чергу, суд звертає увагу, що Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 16 березня 2020 року по справі №1.380.2019.001962, адміністративне провадження № К/9901/30593/19 сформульовано правовий висновок, а саме Верховний Суд зазначив «що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні».

Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно МД (митної декларації) №UA500090/2021/204915 позивач мав намір сплатити: Мито 199 693,64 грн; ПДВ 439 326,01 грн., що в загальному становить 639 019,65 грн.

Водночас, згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів №UA500090/2021/000022/2 від 27.10.2021 року було подано та оформлено МД №UA500090/2021/205027 від 27.10.2021 року де зазначено суму платежів у розмірі 1 265 693,46 грн. (з розрахунку 200 656,99 грн. + 194 872,22 грн. + 441445,38 грн. + 428 718,87 грн.).

Отже сума різниці митних платежів, які повинен був сплатити позивач становить 626 673,81 грн. (з розрахунку 1 265 693,46 грн. 639 019,65 грн.).

Таким чином сума судового збору, який позивач повинен сплатити за подання адміністративного позову в частині майнової вимоги становить 9400,11 грн. (з розрахунку 626 673,81 * 1,5%).

Таким чином з урахування задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД.ТРЕЙД», суд доходить висновку про необхідність стягнення судового збору у розмірі 11 670,11 грн. (з розрахунку 9400,11 грн. (майнова вимога) + 2270,00 грн. (немайнова вимога)) сплаченого позивачем з Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України.

Щодо суми надмірно сплаченого судового збору у розмірі 11 029,89 грн. (з розрахунку 22700,00 грн. 11 670,11 грн.), суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про судовий збір», у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Відповідно до пункту 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що позивачем при поданні адміністративного позову у даній справі надмірно сплачено судовий збір у розмірі 11 029,89 грн., суд доходить висновку щодо необхідності повернення надміру сплаченого судового збору Товариству з обмеженою відповідальністю «БУД.ТРЕЙД».

Що стосується правничої допомоги, суд зазначає таке.

Так, відповідачем 22.04.2022 року надано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката в якій між іншим зазначено, що гонорар представника позивача за правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. є завищеним, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співрозмірності.

Відповідно до положень частини 1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина 3 ст. 252 КАС України).

Так, судом задля вирішення заяви про розподіл судових витрат призначалось судове засідання на 24.11.2021 року, проте сторони не з`явились.

Враховуючи вищенаведене суд прийняв рішення про продовження розгляду заяви про розподіл судових витрат у письмовому провадженні.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VI (далі Закон №5076-VI).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону №5076-VI адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно п.п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону №5076-VI інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Частиною 3 статті 30 Закону №5076-VI встановлено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Крім вищезазначеного закону, порядок оплати праці адвоката регулюється Правилами адвокатської етики, затверджених 09.06.2017 року з`їздом адвокатів України.

Так відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики - формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту є гонорар.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. При цьому суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом з тим суд зазначає, що відповідно до частини 5 статті 134 КАС України, законодавцем запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Так розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141).

Таким чином, у Кодексі адміністративного судочинства закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу тощо), так і критерій пов`язаності цих витрат із веденням справи взагалі (пов`язаності конкретних послуг адвоката із веденням саме цієї судової справи, а не іншої справи).

Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та покладається на сторону, яка подає таке клопотання.

Частиною 7 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було винесене судове рішення у справі, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява №19336/04, п. 269).

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» також роз`яснено, що оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Так, представником позивача Адвокатом Нестеровою Ольгою Валеріївною, згідно п.3 прохальної частини позову, заявлялось клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат. Разом з тим, в додатках до позову міститься заява цього ж представника про надання доказів понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення (в порядку абз.2 ч.7 ст.139 КАС України). Поряд з цим суд акцентує увагу на тому, що рішення у справі №420/21611/21 прийняте 11.04.2022 року, а заява про ухвалення додаткового рішення подана представником позивача 15.04.2022 року, тобто з дотриманням строку передбаченого КАС України.

Між адвокатом Нестеровою Ольгою Валеріївною (далі Адвокат/представник позивача) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУД.ТРЕЙД» (далі Клієнт) укладено Договір (угоду) №б/н про надання правової допомоги від 01.11.2021 року (далі Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору він регулює порядок надання Адвокатом юридичних послуг Клієнту стосовно складання усіх необхідних процесуальних документів в відповідній адміністративній справі, включаючи, але не обмежуючись позов та інші процесуальні документи, а також представництва інтересів Клієнта в судах всіх інстанцій у справі за цим позовом про визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA500090/2021/000022/2 від 27.10.2021 року, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500090/2021/00038 від 27.10.2021 року.

Вартість надання послуг складає 2 000,00 грн. на годину надання послуги. Загальна вартість надання послуги вказується в актах виконаних робіт. Остаточна вартість послуги встановлюється в актах виконаних робіт виходячи із тривалості надання послуги.

Згідно заяви від 15.04.2022 року (вх.№ЕП/14233/22) наданої представником позивача зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а саме:

- період надання послуги: 08.11.2021-09.11.2021 року;

- розшифрування послуги: складання позову про визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA500090/2021/000022/2 від 27.10.2021 року, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500090/2021/00038 від 27.10.2021 року, збирання доказів та організація подання позову до суду. Справа:420/21611/21;

- тривалість надання послуги, годин: 10:00;

- вартість надання послуги на годину: 2000,00 грн.;

- вартість надання послуги, грн. без ПДВ: 20 000,00 грн.

У акті прийому-передачі наданих послуг (розрахунку вартості наданих послуг) від 12.04.2022 року міститься опис (аналогічний вищенаведеному опису) наданих Виконавцем послуг Клієнту з відповідними підписами сторін.

Також в матеріалах справи міститься платіжне доручення №1693 від 14.04.2022 року про сплату ТОВ «БУД.ТРЕЙД» на користь ФОП ОСОБА_1 суми у розмірі 20 000,00 грн.

Так, слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Суд зазначає, що за характером спірних правовідносин суд погоджується із доводами відповідача про те, що спір у цій справі не є складним, що фактично не потребувало витрачання значного часу у зв`язку із наданням правової (правничої) допомоги.

Зважаючи на незначну складність справи (з підстав чого була розглянута в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін), суд вважає, що сума у розмірі 20 000,00 грн. на оплату наданих адвокатом послуг є завищеною.

Таким чином, вказані вище обставини свідчать про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, а тому суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у цьому випадку має бути зменшений з 20 000,00 грн. до 8 000,00 грн.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 180, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД.ТРЕЙД» задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД.ТРЕЙД» витрати по сплаті судового збору у розмірі 11 670,11 грн. сплачені за платіжним дорученням №1545 від 08.11.2021 року.

Повернути через Управління державної казначейської служби України в м. Одесі Одеської області, Товариству з обмеженою відповідальністю «БУД.ТРЕЙД» надмірно сплачений судовий збір у розмірі 11 029,89 грн. відповідно до платіжного доручення №1545 від 08.11.2021 року за подання адміністративного позову у даній справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД.ТРЕЙД» (65058, м. Одеса, бульвар Французький, буд.22, корп.2, оф.3, ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іванов Е.А.