Справа № 755/3460/22
Суддя: Хромова О. О.
Дата ухвалення: 2022-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/3460/22
Провадження № 2-а/755/148/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді - Хромової О.О.

при секретарі - Кошель М.А.

за участю представника позивача Родіонової О.О.

відповідача ОСОБА_1

перекладача Каримшакова Н.А.

розглянувши у порядку спрощеного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва адміністративну справу за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області (далі - ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області), звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, стороком на 6 (шість) місяців.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 29 квітня 2022 року співробітниками ДСР НП України виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме: проживав без документів, які б надавали йому право на проживання в Україні. В подальшому, його було доставлено до службового приміщення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Петропавлівська, 11. У ході перевірки було встановлено, що відповідач прибув на територію України у 2016 році з приватною метою, перетнувши державний кордон поза пунктами пропуску. На момент затримання ОСОБА_1 не надав оригіналу паспортного документа, оскільки він у нього відсутній. Із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні до міграційної служби іноземець не звертався. На території України відповідач знаходиться без законних підстав. Вищевикладене свідчить про те, що відповідач порушив вимоги статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

29 квітня 2022 року працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було затримано відповідача для з`ясування причин та обставин правопорушення і умов, що йому сприяли, у порядку частини 2 статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення, строком на 72 години та поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечував против задоволення адміністративного позову в повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні. Зазначив, що він є громадянином Російської Федерації, на території України перебуває з 2016 року, проте до органів міграційної служби для отримання статусу біжінця або посвідки на тимчасове проживання або іншої правової підстави перебування на території України не звертався.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, розглянувши подані сторонами докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із рапортом головного оперуповноваженого ДСР НПУ під час перевірки документів встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на території України з порушенням міграційного законодавства, а саме: проживає без документів на право проживання на території України.

Відповідно до довідки про особу, наданої ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Російська Федерація; місце проживання:

АДРЕСА_1 ; виявлено: АДРЕСА_2 .

Згідно пояснень, відібраних головним спеціалістом відділу протидії нелегальній міграції управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у

м. Києві та Київській області Мардановим Р.Я., ОСОБА_1 пояснив, що в Україну прибув приблизно в 2016 році поза пунктами пропуску України на ділянці, яка межує з Республікою Білорусь. До України прибув з приватною метою. В Україні проживає за рахунок коштів, які у нього є особисто на зберіганні. Близьких родичів, знайомих не має. Власного житла в Україні не має. Проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Територію України не покинув з особистих переконань. З питань визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до компетентних органів - не звертався. За продовженням строків перебування на території України не звертався. З питань отримання посвідки на тимчасове або постійне проживання не звертався. Мав можливість покинути територію України, але не захотів виїжджати. Усвідомлював, що цим самим порушує міграційне законодавство України. Претензій до працівників міграційної служби не має.

Згідно протоколу від 29 квітня 2022 року № МКМ 000302 про адміністративне правопорушення, складеного заступником начальника відділу Угро О.С., встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації, місто проживання: АДРЕСА_1 , офіційно не працює, доставлений у службове приміщення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області 29 квітня 2022 року о 17 год. 00 хв., у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого частиною першою статті 203 КУпАП для з`ясування причин та обставин правопорушення та умов, що їм сприяли, затримання до 72 годин. Протокол про адміністративне правопорушення підписано затриманим ОСОБА_1 . Зі змістом протоколу ознайомлений зрозумілою йому мовою.

Відповідно до Рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщено у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ДМС України, які незаконно перебувають на території України, за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина Російської Федерації, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для підготовки адміністративного позову про затримання, з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають на території України ДМС України та подальшому виконанню рішення суду про реадмісію.

Згідно із актом приймання - передавання іноземця або особи без громадянства від 30 квітня 2022 року Управлінням міграційного котнорою, протидії нелегальної міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області передано (прийнято) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, неодруженого.

Так, позивач звертаючись до суду з даним позовом зазначає, що відповідач не маючи документів, які б підтверджували законне перебування на території України, порушив статтю

4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Основним законодавчим документом, що регулює спірні правовідносини є Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». На виконання вимог вказаного Закону 23 квітня 2012 року спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби Безпеки України № 353/271/150 було затверджено Інструкцію про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства. Вказана Інструкція визначає порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно із частиною третьою статті 9 та статтею 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну та виїзд іноземців та осіб без громадянства з України здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

За правилами частин першої, другої статті 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України. Цією ж статтею Закону зазначено, що перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну або транзитний проїзд через територію України громадянами держав, перелік яких зазначено у додатку 5, та особами без громадянства, які постійно проживають у зазначених державах, здійснюються після подання ними підтвердження фінансового забезпечення свого перебування в Україні, транзитного проїзду через територію України та виїзду за межі України.

Відповідно до частини першої статті 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Частиною першою статті 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Законом України від 05 червня 2013 року за № 324-VII «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та урядом Російської Федерації про реадмісію» ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та урядом Російської Федерації про реадмісію.

В абзаці 1 пункту 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Пунктом 1 розділу VI Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС, Адміністрації Держприкордонслужби та Служби безпеки України № 353/271/150, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, визначено, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

З аналізу вищенаведеного вбачається, що підстав для того, щоб вважати, що відповідач підпадає під захист статті З Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» немає, доказів протилежного суду не надано.

На виконання абзацу 3 пункту 3 розділу IV «Прикінцеві положення» Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, з метою нормативно- правового врегулювання порядку дій посадових осіб пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону з питань розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, їх утримання, ідентифікації, примусового видворення, а також звільнення з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року

№ 141 затверджено Інструкцію про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - Інструкція № 141).

Згідно із пунктом 12 Розділу II Інструкції № 141 іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 18 місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно із частиною першою статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» органи Державної міграційної служби України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця або особу безгромадянства, якщо така особа не виконала в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обгрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення. У відповідності до частини третьої статті 30 зазначеного Закону органи Державної міграційної служби України на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщають іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Підставами вважати, що відповідач буде ухилятися від виїзду є: відсутність законних підстав для перебування іноземця на території України, передбачені статтею 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»; відсутність документів, які б надавали право на перетин кордонів для виїзду з території України; відсутність документів, на право перебування на території України; відсутність на території України родинних зв`язків; відсутність дозволу на працевлаштування та постійного місця проживання та законного джерела отримання коштів.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 , грубо порушив статті 4, 9, 15, 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» і на виконання вимог частин першої, третьої статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підлягає поміщенню до пункту тимчасового перебування, з метою ідентифікації та забезпечення передачі його відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Відповідно до Положень «Про Державну міграційну службу України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360, Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує Державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидій нелегальній (незаконній) міграції.

Згідно із положенням частини першої статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Відповідно до частини першої статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, нейтральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Зважаючи на те, що у відповідача відсутні будь-які документи, що посвідчують особу та надають йому право перебування на території України, відсутній факт звернення до ДМС з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідач підлягає затриманню з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, встановлені наступні обставини справи, зокрема: відповідач не має законних підстав перебувати на території України; у громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні документи, що посвідчують особу та на підставі яких він може вибути з території України - цей факт є обставиною, яка перешкоджатиме реалізації процедури реадмісії.

Наведені обставини у розрізі викладених вище мотивів та з урахуванням положень пункту 1 частини першої статті 289 КАС України дають підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно із пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищезазначеного, на основі всіх встановлених обставин справи, суд вважає позовні вимоги Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби

у м. Києві та Київської області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтями 2, 4, 5, 6, 194, 211, 217, 241, 245, 246, 289 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (Код , адреса: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А) до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства - задовольнити.

Затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 (шість) місяців.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до частини шістнадцятої статті 289 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 02 травня 2022 року.

Суддя О.О. Хромова