Справа № 240/135/22
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
02 травня 2022 року м. Житомир справа № 240/135/22
категорія 113070200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "-Інтертранс-" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулось ПП"-Інтертранс-" з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №309527 від 21.12.2021 Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, яке є територіальним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті, про застосування адміністративно-господарського штрафу.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що підставою для накладення штрафу стало відсутність документів, визначених ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема полісу обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, договору із замовником транспортних послуг, документа, що засвідчує оплату транспортних послуг. Водночас позивач зазначає, що інспектор під час перевірки не вимагав від водія надати вказані документи, хоча вони були в наявності. Перевіряючий оглянув лише договір, на підставі якого здійснювалось перевезення, будь-яких зауважень не висловив, акту про порушення не складав і водій безперешкодно продовжив рух транспортним засобом. Лише згодом позивач дізнався про складений акт та отримав оскаржувану постанову. Вважає, що посадовою особою відповідача було сфальсифіковано вказаний акт перевірки, а тому винесена постанова є протиправною.
Ухвалою суду від 06.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, де вказав, що під час проведення рейдової перевірки водія транспортного засобу позивача встановлено відсутність полісу обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, договору із замовником транспортних послуг, документа, що засвідчує оплату транспортних послуг, про що складений акт №316907 від 21.10.2021, з яким водій ознайомився, проте від надання пояснень та підпису відмовився, про що сказано у акті. Вважає, що посадові особи діяли на законних підставах, а тому оскаржувану постанову винесено правомірно.
Позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідачем не спростовано підстави позову.
Враховуючи, що розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та за наявними у справі матеріалами, то у відповідності до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.
21.10.2021 о 01 год 38 хв провідним спеціалістом Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Єгоровим С.О. на підставі направлення на перевірку від 19.10.2021 №026521 проведено перевірку транспортного засобу Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 , належного ПП"-Інтертранс-", керованого водієм ОСОБА_1 , встановлено відсутність полісу обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, договору із замовником транспортних послуг, документа, що засвідчує оплату транспортних послуг, про що складений акт №316907 від 21.10.2021. Водій від надання пояснень та підпису акту відмовився.
Надаючи правову оцінку доказам, матеріалам, обставинам справи, а також наданим доводам і поясненням сторін, викладених у заявах по суті справи, суд враховує таке.
Засади організації і діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001р. №2344-III (далі - Закон №2344).
Відповідно до абз. 4 ст. 6 Закону №2344, реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Частинами чотирнадцятою, сімнадцятою та вісімнадцятою ст. 6 Закону №2344 визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Відповідно до ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону №2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 ст. 39 Закону №2344 визначено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Документи для нерегулярних пасажирських перевезень:
- для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
- для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.
Відповідно до ст. 42 Закону №2344 договір про нерегулярні пасажирські перевезення автобусом укладається між замовником транспортних послуг та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.
Порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях визначено Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997р. №176 (далі - Правила №176).
Відповідно до п. 51 Правил №176, нерегулярні перевезення пасажирів здійснюються на підставі замовлення юридичною або фізичною особою автобуса як разові перевезення організованої групи пасажирів за визначеним маршрутом згідно з договором про замовлення транспортного засобу.
Відповідно до п. 56 Правил №176, договір на здійснення нерегулярних перевезень, що укладається між юридичною або фізичною особою та автомобільним перевізником у письмовій формі, повинен містити дату і час здійснення перевезень, початковий та кінцевий пункти маршруту, маршрут перевезення і державний реєстраційний номер транспортного засобу та мету поїздки.
Пунктом 61 Правил №176 передбачено, що під час здійснення нерегулярних перевезень водій повинен мати копію договору автомобільного перевізника із замовником послуг і копію договору обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті.
Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Пунктом 8 зазначеного Положення визначено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Пунктом 5 Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річних портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконання ними ліцензійних умов, а також процедура здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006р. №1567 (далі - Порядок №1567).
Відповідно до п. 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Відповідно до пункту 16 Порядку №1567 рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.
Пунктом 20 Порядку №1567 визначено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
Згідно з п.21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Надаючи оцінку доводам сторін з урахуванням наведених норм законодавства, суд звертає увагу на наступне.
Як зазначалось раніше, в акті перевірки вказано, що під час перевірки встановлено відсутність полісу обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, договору із замовником транспортних послуг, документа, що засвідчує оплату транспортних послуг.
Разом з тим, до відзиву на адміністративний позов відповідачем додано договір із замовником транспортних послуг, а саме договір від 20.10.2021, укладений між ПП"-Інтертранс-" та ФОП ОСОБА_2 про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні, маршрут руху: начальний пункт Херсон, проміжні пункти маршруту: Миколаїв, Одеса, Умань, Київ, КПП Бачевск, кінцевий пункт: Москва.
В акті перевірки вказано, що при опитуванні пасажирів було виявлено, що вони їдуть до м.Києва, а не до м.Москва, як передбачено вказаним договором.
Суд критично оцінює дане зауваження інспектора, оскільки м.Київ також є пунктом маршруту, встановленого вищевказаним договором, слідування пасажирів до проміжних пунктів маршруту не суперечить умовам договору.
З огляду на це, суд вважає, що перевіряючим під час перевірки безпідставно не було взято до уваги даний договір.
У позовній заяві позивач наголошує, що всі необхідні документи були у водія в наявності на момент зупинки транспортного засобу, проте поліс обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті та документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, не вимагався посадовою особою відповідача. Зазначає, що порушень під час зупинки транспортного засобу не було встановлено, акт перевірки не складався.
У відзиві на адміністративний позов відповідач не надав своїх заперечень щодо вищенаведених доводів позивача та наданих ним до суду документів.
Суд звертає увагу, що відповідачем до відзиву надано дорожній лист №014977 20.10-23.10.2021 автобуса в міжнародному сполученні Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 , належного ПП"-Інтертранс-", керованого водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Як передбачено з п.21 Порядку №1567, про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
Натомість, у рядку "Відмітка органу державного контролю" вищезазначеного дорожнього листа посадовою особою Укртрансбезпеки не зазначено жодної інформації за результатами перевірки, що викликає сумніви щодо дійсного проведення перевірки транспортного засобу позивача, з`ясування у водія про наявність всіх документів, визначених ст.39 Закону №2344, складення акту перевірки.
Пунктом 16 Порядку №1567, серед іншого, передбачено, що під час проведення рейдової перевірки можливе використання засобів аудіо- та відеотехніки для запису процесу перевірки.
Водночас відповідачем інших доказів на підтвердження встановленого порушення, крім акту перевірки, який складено одноособово перевіряючим, не надано.
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На переконання суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на момент розгляду справи, не надав суду достатніх, беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, та не довів правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішень. Натомість позивачем доведено наявність у водія на момент зупинки транспортного засобу визначених ст.39 Закону №2344 документів, на підставі яких здійснювалось перевезення автомобільним транспортом.
За таких обставин, суд приходить до висновку про безпідставність притягнення позивача до відповідальності на підставі ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону №2344, а тому слід визнати протиправною та скасувати постанову №309527 від 21.12.2021 Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, яке є територіальним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті, про застосування до ПП"-Інтертранс-" адміністративно-господарського штрафу.
Розподіл судових витрат проводиться судом на підставі ст.139 КАС України.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправною та скасувати постанову №309527 від 21.12.2021 Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, яке є територіальним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті, про застосування до ПП"-Інтертранс-" адміністративно-господарського штрафу.
Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань на користь ПП"-Інтертранс-" 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 02 травня 2022 року.

Суддя Л.А.Шуляк