Справа № 640/24615/21
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просила визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо припинення з 01.11.2020 нарахування їй пільг учасника війни, встановлених п.п. 1, 2, 4, 5, 6 та 18 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ, та зобов`язати відповідачів відновити з 01.11.2020 нарахування їй зазначених пільг.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням її прав та інтересів внаслідок вчинення суб`єктами владних повноважень протиправних дій, пов`язаних з обмеженням передбачених чинним законодавством соціальних гарантій. Наголошує, що рішенням Конституційного Суду України № 12-р/2018 від 18.12.2018 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) ч. 6 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою було встановлено, що передбачені п.п. 1, 2, 4, 5, 6 та 18 ч. 1 цієї статті, а саме, що пільги надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередніх шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а тому їй протиправно було припинено нарахування відповідних пільг.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо припинення з 01.11.2020 ОСОБА_1 нарахування пільг учасника війни, встановлених п.п. 1, 2, 4, 5, 6 та 18 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ, та зобов`язано управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації відновити з 01.11.2020 ОСОБА_1 нарахування пільг учасника війни, встановлених п.п. 1, 2, 4, 5, 6 та 18 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ. В іншій частині у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняте нове рішення, якимвідмовити у задоволені адміністративного позову в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що оскільки середньомісячний дохід сім`ї позивача в розрахунку на одну особу перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, їй було правомірно та на підставі вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ відмовлено в поновлені нарахування відповідних пільг.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) також подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він підтримує вимоги апеляційної скарг та просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені адміністративного позову.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має статус учасника війни, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 , виданим Шевченківським районним Управлінням праці та соціального захисту м. Києва.

З 01.11.2020 управлінням праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації було припинено нарахування та виплату пільг ОСОБА_1 , про що останній стало відомо лише в березні 2021 року, після чого вона звернулась до управління з відповідним запитом, на що їй було надано відповідь від 20.04.2021 № 16-УК/1-337586/1, де зазначено, що з урахуванням середньомісячного сукупного доходу та за результатами підрахунку встановлено, що середньомісячний сукупний дохід позивачки за період з 01.05.2020 по 31.10.2020 перевищує розмір податкової соціальної пільги у 2020 році, тому надання пільг з 01.11.2020припинено.

11.06.2021 позивач звернулась до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, на що листом від 08.07.2021 № 051/044/Л-1240-03 її повідомлено, що питання по виплаті, правильності нарахування пільг учасникам війни встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІне відносяться до їх компетенції і рекомендовано звернутися до управління соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації або до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

20.07.2021 позивач звернулась до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зі скаргою щодо дій управління соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, за результатом розгляду якої листом від 05.08.2021 № 051/Л-11149-002/2 уповноваженим органом було відмовлено позивачці в поновленні пільг з 01.11.2020 та рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання.

Наведене стало підставою для звернення позивачки до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд першої інстанції,частково задовольняючи адміністративний позов, дійшов висновку, щовідповідачами було протиправно припинено надання пільг ОСОБА_1 та належним способом прав позивача єзобов`язання саме управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації відновити з 01.11.2020 нарахування пільг учасника війни ОСОБА_1 , встановлених п.п. 1, 2, 4, 5, 6 та 18 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту`від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII), який,серед іншого, забезпечує створення належних умов для життєзабезпечення ветеранів, а також сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Так, відповідно до п.п. 4, 5, 6 ч.1 ст. 14 Закону №3551-XII учасникам війни надаються такі пільги, зокрема, 50-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 50-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю).

Частиною 2 статті 14 Закону №3551-XII визначено, що пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються учасникам війни та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

У відповідності до ч. 3 ст. 14 Закону №3551-XII площа житла, на яку нараховується 50-процентна знижка плати, передбачена п.п. 4 і 5 ч.1 цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім`ї осіб, які не мають права на знижку плати.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що учасникам війни надаються відповідні пільги на житло.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII ст. 14 Закону №3551 було доповнено частиною шостою, яка передбачала, що пільги, передбачені п.п. 1, 2, 4, 5, 6 та 18 ч.1 цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У той же час, рішенням Конституційного Суду України від 18.12.2018 №12-р/2018 ч.6 ст. 14 визнано такою, що не відповідає Конституції України.

Так, Конституційний Суд України в рішенні від 18.12.2018 №12-р/2018 зазначив, що встановивши у ч.6 ст. 14, ч. 2 ст. 16 Закону №3551-XII умову для отримання окремих пільг, держава переклала обов`язок щодо соціального захисту учасників війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, на членів їхніх сімей, що не відповідає суті конституційних гарантій щодо забезпечення соціального захисту цих осіб. Такий підхід нівелює позитивний обов`язок держави щодо соціального захисту вказаних осіб та членів їхніх сімей у розумінні ч.5 ст. 17 Конституції України.

Конституційний Суд України зазначив, що забезпечення державою соціального захисту осіб, які відповідно до обов`язку, покладеного на них ч.1 ст. 65 Конституції України, захищали Вітчизну, суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України, та членів їхніх сімей згідно з ч.5 ст. 17 Конституції України в поєднанні з ч.1 цієї статті означає, що надання пільг, інших гарантій соціального захисту ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону №3551-XII, не має залежати від матеріального становища їхніх сімей та не повинне обумовлюватися відсутністю фінансових можливостей держави.

При цьому, Конституційний Суд України вказаним рішенням від 18.12.2018 №12-р/2018 відтермінував на три місяці втрату чинності ч.6 ст. 14 Закону №3551-XII з метою відновлення державою попереднього рівня соціального захисту учасників війни або встановлення альтернативних варіантів компенсації скасованих пільг, виділення коштів у Державному бюджеті України, та внесення відповідних зміни до законів України.

Отже, з 19.03.2019 (після збігу тримісячного строку з дня прийняття рішення Конституційного Суду України) ч.6 ст. 14 Закону №3551-XII втратила чинність та застосуванню не підлягає.

Тобто, починаючи з 19.03.2019 при наданні пільг учасникам війни не враховується умова, яка була передбачена ч.6 ст. 14 Закону №3551-XII, зокрема, що розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців має не перевищувати величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Проте, дане рішення Конституційного Суду України не було враховано при розгляді звернення позивача щодо відновлення права на отримання пільг по оплаті житлово-комунальних послуг.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного в сукупності колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, відмовляючи позивачу у наданні пільг, передбачених ст. 14 Закону№3551-XII, допустив порушення її прав як учасника війни.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова