Справа № 711/7095/21
Суддя: Троян Т. Є.
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 711/7095/21
Провадження № 2а/712/36/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2022 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

за участю секретаря - Ліпатової Н.Г.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департамент патрульної поліції, інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Черкаській області ДПП рядового поліції Іващенка Владислава Юрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департамент патрульної поліції, інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Черкаській області ДПП рядового поліції Іващенка Владислава Юрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 24.10.2021 близько 21:10 год. під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 посадовою органу відповідача рядовим поліції 1 батальйону 4 роти УПП в Черкаській області ДПП Іващенком В.Ю. була винесена постанова серії ЕАО № 4946232 від 24.10.2021, якою цією посадовою особою було визнано позивача винним у порушенні пункту 2.9 ПДР України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн., згідно з ч. 6 ст. 121 КУпАП. Вказане рішення відповідача обґрунтоване тим, що позивач не дотримуючись відповідних вимог ПДР України допустився керування ТЗ, в якого не горіла під світка заднього державного номерного знаку в темну пору доби. Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ПДР України позивач не порушував, а керував транспортним засобом з номерним знаком, який повністю відповідав вимогам п. 20.9 цих Правил. Крім того, зазначив, що постанова була винесена відносно ОСОБА_1 , а його по батькові ОСОБА_2 , тобто персональні дані лише частково збігаються з даними позивача. Просить скасувати постанову серії ЕАО № 4946232 від 24.10.2021 винесену інспектором УПП в Черкаській області Іващенком В.Ю. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 850,00 грн., стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.11.2021 року справу передано за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 грудня 2021 року по справі відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

27.01.2022 року у визначений законодавством термін представником відповідача скерований відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просить у задоволені позовних вимог відмовити. Зазначив, що 24.10.2021 близько 21 год. 10 хв. інспектор роти № 4 батальйону УПП в Черкаській області ДПП Іващенко В.Ю. ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку шляхом патрулювання на службовому автомобілі та виконував службові обов`язки відповідно повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію». В цей час інспектор став очевидцем того, як водій транспортного засобу Mitsubishi Pajero Wagon д.н.з. НОМЕР_1 по вул.. Пастерівській керував транспортним засобом, в якого не горіла під світка заднього державного номерного знаку в темну пору доби, чим порушив п. 2.9 в) Правил дорожнього руху, а тому на підставі п.1 та п. 2 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» вказаний транспортний засіб був зупинений. Інспектор, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» звертаючись до позивача, який був за кермом автомобіля, представився, та згідно ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» проінформував про вищезазначене порушення ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Надалі Інспектор, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР оголосив законні вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Під час перевірки документів позивач поводив себе зухвало, зневажливо та агресивно в бік поліцейських, виражався у їх бік нецензурно та вину свою у вчинені інкримінованого адміністративного правопорушення не визнавав. У подальшому позивач, не надавши інспектору можливість належним чином ознайомитись із його посвідченням водія та реєстраційним документом на транспортний засіб, не дочекавшись закінчення розгляду справи, вигукнув нецензурні слова у бік інспектора та покинув місце вчинення адміністративного правопорушення. Інспектор сів у службовий автомобіль та прослідував за автомобілем позивача, за допомогою спеціальних світлових та звукових сигналів інспектор знову висунув вимогу до позивача про необхідність здійснити зупинку транспортного засобу. Після перевірки документів Інспектор, у відповідності до вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням положень ст. 280 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`яснив позивачеві його права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Розглянувши справу у відповідності до положень ст. 258 КУпАП з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст.ст. 251, 252 КУпАП було винесено постанову ЕАО № 4946232 за ч. 6 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. Надалі Інспектор згідно ст. 285 КУпАП ознайомив позивача зі змістом постанови про адміністративне правопорушення та вручив її копію. Також позивачеві було роз`яснено зміст ст.ст. 307, 308 КУпАП щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП щодо порядку оскарження постанови. Вказав, що факт вчинення правопорушення позивачем зафіксовано на службовий автомобільний відео реєстратор та службовий нагрудний відео реєстратор. Також зауважив, що оскільки під час розгляду справи позивач поводив себе зухвало та агресивно, інспектором було допущено технічну помилку в оскаржуваній постанові та невірно зазначене по батькові позивача. Інспектор діяв виключно на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова винесена ним з дотриманням та у повній відповідності нормам матеріального і процесуального права і є такою, яка не має підстав для скасування.

28.01.2022 року позивачем скерований до суду відповідь на відзив, відповідного до якої зазначено наступне: з наданих відповідачем доказів вбачається відсутність складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП. ПДР не передбачено заборону водієві керувати транспортним засобом з номерним знаком, який частково неосвітлений, а так само КУпАП встановлено відповідальність виключно у разі експлуатації транспортного засобу з номерним знаком, що є повністю неосвітленим, тобто таким, що перешкоджає чи ускладнює його ідентифікацію або не дозволяє чітко визначити символи знака з відстані двадцяти метрів тощо. Проте, на транспортному засобі під керуванням позивача задній державний номерний знак був освітлений правим ліхтарем підсвітки, що у відповідній мірі дозволяло ідентифікувати та чітко визначити символи цього номерного знака у темну пору доби, у т.ч. з відстані двадцяти метрів.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2021 року інспектором роти № 4 батальйону УПП в Черкаській області рядовим поліції Іващенком В.Ю. винесено постанову про адміністративне правопорушення серія ЕАО № 4946232 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, 24 жовтня 2021 року о 21 год. 10 хв. в м. Черкаси по вул. Пастерівська, 47/1, водій керував ТЗ, в якого не горіла під світка заднього державного номерного знаку в темну пору доби, чим порушив п. 2.9 в. ПДР України - керування водієм ТЗ з номерним знаком перевернутим чи неосвітленим, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Поліцейські, під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, керуються наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відповідно до п. 4 Розділу 1 Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно п. п. 1, 2, 8 Розділу 3 Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Так, відповідно до положень п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП, Керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно п. 2.9 в) Правил дорожнього руху України, забороняється водієві керувати транспортним засобом з номерним знаком, який неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Частиною 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною шостою статті 121 КУпАП.

Таким чином, відповідачем було правомірно винесено постанову, відповідно до положень ст. 258 КУпАП.

Незважаючи на те, що згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, наведені позивачем в позовній заяві обґрунтування суд сприймає критично та оцінює їх як можливість уникнути покарання внаслідок притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, та відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про його вчинення.

Проте, висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи, а також підтверджено наданим поліцейським відеозаписом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені в постанові щодо скоєного адміністративного правопорушення, позивачем до суду надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Так, заперечуючи проти позову, відповідач надав відповідні заперечення - відзив на позовну заяву, в якому привів доводи на підтвердження правомірності своїх дій з посиланнями на норми закону та Правил дорожнього руху, а також диск вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Отже, суд приходить до висновку, що обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджені наявними матеріалами справи.

Дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, а тому суд вважає прийняте рішення законним та обґрунтованим, підстав для задоволення позовних вимог і його скасування не вбачає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 2, 5, 7, 126, 245, 251, 252, 254, 256, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, 4, 5, 6, 7, 72, 211, 217, 241, 245, 246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ :

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департамент патрульної поліції, інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Черкаській області ДПП рядового поліції Іващенка Владислава Юрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч. 4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано або за результатом розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.Є. Троян