Справа № 420/3544/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3544/22
У Х В А Л А

03 травня 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом Фермерського господарства «ПРОМІНЬ» (68443, Одеська область, Арцизький район, с. Холмське, вул.Кутузова, 98, ) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4, ) про визнання протиправною та скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 14 лютого 2022 року надійшла позовна заява Фермерського господарства «ПРОМІНЬ» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови №321899 від 20.12.2021 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.10.2021 працівниками відповідача було проведено габаритно-ваговий контроль його автомобіля. Документи, складені за результатами здійснення 25.10.2021 габаритно-вагового контролю транспортного засобу Фермерського господарства «ПРОМІНЬ» свідчать про порушення п.16 Порядку №1567, а саме проведення габаритно-вагового контролю однією посадовою особою Укртрансбезпеки, без залучення другого співробітника Укртрансбезпеки або посадової особи Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, що позбавляє такі документи доказової сили. Центральним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки у порушення вимог п.12 Порядку №879 не надано, а в Акті №319141 вiд 25.10.2021 та у Постанові №321899 від 20.12.2021 - не наведено докази проведення повірки ваг, на яких здійснено таке зважування, що виключає можливість використання вказаних ваг, а складені на підставі такого зважування документи не можуть визнаватися правомірними. У порушення приписів пп.2 п.2 Порядку №879 оскаржувана Постанова №321899 від 20.12.2021 не містить вказівки на використану під час перевірки Фермерського господарства «ПРОМІНЬ» методику вимірювання, затверджену Держстандартом. Габаритно-ваговий контроль транспортного засобу Фермерського господарства «ПРОМІНЬ» 25.10.2021 здійснено з порушенням вимог п.21, 23, 24 Порядку №879, внаслідок чого Постанова №321899 вiд 20.12.2021 не може вважатися законною та обґрунтованою. Постанова №321899 вiд 20.12.2021, яка є актом індивідуальної дії не містить обґрунтованого опису складу правопорушення та його правової кваліфікації, що суперечить принципам «належного урядування» та «правової визначеності».

Вважаючи такі дії відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою судді від 21 лютого 2022 року ухвалено прийняти до розгляду позовну заяву Фермерського господарства «ПРОМІНЬ». Відкрити провадження у адміністративній справі. Розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. Витребувати у Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки належним чином засвідчені копії всіх документів, на підставі яких прийнято спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу. Зазначені документи надати у 15-денний строк з моменту отримання копії ухвали суду.

При цьому, у прохальній частині позовної заяви позивач просить справу №420/3544/22 розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Щодо зазначеного клопотання, суд зазначає таке.

Згідно із частинами першою та третьою статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч.ч.1-3 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 статті 12 КАС України встановлено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Суд встановив, що спір в цій справі не відноситься до вказаного переліку справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №9901/279/19, згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд зауважує, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею позовній заяві, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.44 КАС України учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Тобто, у разі необхідності, учасники справи мають право викласти свої пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб у письмовому вигляді, які будуть враховані судом при прийнятті рішення.

Суд звертає увагу, що у своєму клопотанні та в контексті критеріїв, визначених у ч.3 ст.257 КАС України, позивач не деталізує тих обставин, фактів, відносин чи наявних матеріалів, які, на його думку, окремо або у сукупності зумовлюють необхідність розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Представником позивача не наведено жодних достатніх та обґрунтованих підстав для доцільності розгляду вказаної справи в порядку загального позовного провадження та не зазначено в чому саме полягає складність даної справи, суспільний резонанс чи інших обставин, що свідчать про необхідність розгляду справи №420/3544/22 за правилами загального позовного провадження.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що клопотання представника позивача про розгляд справи №420/3544/22 у порядку загального позовного провадження є необґрунтованим, недоведеним та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.248, 256, 260, 262 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи №420/3544/22 в порядку загального позовного провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА