Справа № 495/8891/21
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/8891/21

Номер провадження 2-а/495/21/2022

28 квітня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді - Шевчук Ю.В.,

при секретарі - Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: старший інспектор СРПП відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенант Єрошенко Володимир Сергійович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 27.10.2021 року до суду з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції в Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: старший інспектор СРПП відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенант Єрошенко Володимир Сергійович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте адвокат Дорошенко А.В., яка діє в його інтересах, надала на адресу суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача Головного управління Національної поліції в Миколаївській області не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: старший інспектор СРПП відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенант Єрошенко Володимир Сергійович не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно ч.1 ст.229 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмово провадження). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню по наступним підставам.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що згідно постанови серії БАБ №082609 від 17.10.2021 року, складеної старшим інспектором СРПП відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенантом Єрошенко Володимиром Сергійовичем, 17.10.2021 року о 18 годині 00 хвилин в смт Березанка, вул. Суворова, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем MERSEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед поворотом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 б) Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані старшим інспектором СРПП відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенантом Єрошенко Володимиром Сергійовичем за ч.2 ст.122 КУпАП та в межах санкції зазначеної вище статті на позивача ОСОБА_1 було накладено штраф у сумі 510,00 грн..

Посилаючись на те, що позивачем ОСОБА_1 не вчинялось інкриміноване йому правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП та стверджуючи, що позивач ОСОБА_1 включив світловий показчик повороту приблизно за 100 м до повороту на вул. Суворова в смт Березанка і був зупинений працівниками поліції через те, що обігнав патрульний автомобіль, та що під час складання оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 не було роз`яснено його права відповідно до ст.268 КУпАП та на пред`явленому Головним управлінням національної поліції в Миколаївській області відеозаписі відсутнє підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, позивач вважає оскаржувану постанову незаконною.

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктами 1.3 та 1.19 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взамо ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 9.2. б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно п.9.4. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Положеннями ч. 2 ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Також, слід врахувати, що відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що в діях позивача ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскаржувана постанова серії БАБ №082609 від 17.10.2021 року була складена повноважною особою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України , є обґрунтованою, пропорційною, своєчасною.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене вище, суд не приймає до уваги доводи сторони позивача ОСОБА_1 щодо не зазначення технічних засобів, якими було здійснено фото або відеозапис правопорушення, недоведеності його вини та порушення процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та є надуманими та направленими на уникнення відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Аналіз усіх наявних в справі доказів, дає підстави стверджувати, що оскаржувана постанова серії БАБ №082609 від 17.10.2021 року, була винесена в межах компетенції органів Національної поліції України, з дотриманням норм чинного законодавства, є законною та обгрунтованою, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 було відмовлено у повному обсязі, у відповідності до положень ст.139 КАС України, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 289 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: старший інспектор СРПП відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенант Єрошенко Володимир Сергійович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.04.2022 року.

Суддя Шевчук Ю.В.