Справа № 440/2868/22
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2022-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/2868/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув в порядку спрощеного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Громадського формування "Потоцька Сотня", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Департамент державної реєстрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Кременчуцьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про припинення діяльності шляхом примусового розпуску,

Позовні вимоги:

припинити діяльність Громадського формування " ОСОБА_1 " шляхом примусового розпуску.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Громадського формування "Потоцька Сотня", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Департамент державної реєстрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Кременчуцьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якій просив припинити діяльність Громадського формування "Потоцька Сотня" шляхом примусового розпуску.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що громадське формування "Потоцька Сотня" повинно сприяти дотриманню правопорядку та співпрацювати з органами Національної поліції, проте відповідач не здійснює статутну діяльність, не співпрацює з органами Національної поліції, органами місцевого самоврядування. Отже, в силу положень статті 8 Закону України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону" громадське формування "Потоцька Сотня" підлягає припиненню шляхом примусового розпуску.

Копія ухвали суду від 22.02.2022 направлялась відповідачу за його адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вул. Миру, 31 кв. 41, м. Кременчук, Полтавська область, 39600), та повернулася 18.04.2022 до суду з відміткою поштового відділення від 13.04.2022 "адресат відсутній за вказаною адресою".

Разом з тим, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідач зареєстрований за цією адресою.

Оскільки копія ухвали від 22.02.2022 не була вручена адресату з незалежних від суду причин, суд вважає копію такої ухвали врученою відповідачу належним чином, а відповідача - таким, що правом на подання відзиву на позов не скористався.

Департамент державної реєстрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та Кременчуцьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області правом надання пояснень не скористалися.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до статей 12, 257 та 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Обставини справи, встановлені судом

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 16.01.2015 №23 зареєстровано громадське формування з охорони громадського порядку і державного кордону "Потоцька Сотня". . Вид діяльності відповідача: 84.24 Діяльність у сфері охорони громадського порядку та безпеки (основний).

07.12.2021 Кременчуцьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області звернулося до міського голови Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області листом вих. №12796/115/107/01/15-21, яким повідомлено про невиконання Громадським формуванням "Потоцька Сотня" обов`язків, визначених у статуті, та завдань, передбачених статтею 9 Закону України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону", а саме: на протязі 2020-2021 років звітів щодо роботи ГФ до поліції не подано; достатньої допомоги у забезпеченні охорони громадського порядку і публічної безпеки органам Національної поліції не надано; про вчинені або ті, що готуються, злочини та місця концентрації злочинних угрупувань органи НПУ не проінформовано; участі у виявленні і розкритті злочинів, розшуку осіб, які їх вчинили, захисті інтересів держави, підприємств, установ і організацій, громадян від злочинних посягань не взято.

Цим листом начальник відділу поліції просив порушити питання щодо припинення діяльності вказаного громадського формування.

На виконання вищевказаного звернення виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернувся до суду з позовом про припинення діяльності громадського формування.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, вказаним у заявах по суті, суд виходить з такого.

Норми права, які підлягають застосуванню

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону", "Про громадські об`єднання", "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону" від 22 червня 2000 року № 1835-III /далі Закон № 1835-III / громадяни України відповідно до Конституції України мають право створювати в установленому цим Законом порядку громадські об`єднання для участі в охороні громадського порядку і державного кордону, сприяння органам місцевого самоврядування, правоохоронним органам, Державній прикордонній службі України та органам виконавчої влади, а також посадовим особам у запобіганні та припиненні адміністративних і кримінальних правопорушень, захисті життя та здоров`я громадян, інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, а також у рятуванні людей і майна під час стихійного лиха та інших надзвичайних обставин (далі - громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону).

Громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону можуть бути створені на засадах громадської самодіяльності як зведені загони громадських формувань, спеціалізовані загони (групи) сприяння Національній поліції та Державній прикордонній службі України, асоціації громадських формувань тощо.

Правовою основою діяльності громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону є Конституція України, цей Закон, інші закони України, акти Президента України і Кабінету Міністрів України, рішення місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування з питань охорони громадського порядку і державного кордону, боротьби із злочинністю і адміністративними правопорушеннями, а також положення (статути) цих формувань /стаття 2 Закону № 1835-III /.

За приписами статті 3 Закону № 1835-III громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону створюються і діють у взаємодії з правоохоронними органами, Державною прикордонною службою України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, додержуючись принципів гуманізму, законності, гласності, добровільності, додержання прав та свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, рівноправності членів цих формувань.

Координацію діяльності громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону здійснюють відповідно місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Повсякденна (оперативна) діяльність таких формувань організовується, спрямовується і контролюється відповідними органами Національної поліції, підрозділами Державної прикордонної служби України.

Громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону не мають права займатися підприємницькою або іншою діяльністю з метою одержання прибутку.

Використання громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону України для виконання завдань, не передбачених цим Законом, забороняється.

Відповідно до положень абзацу 1 статті 5 Закону № 1835-III громадське формування з охорони громадського порядку і державного кордону діє на основі положення (статуту) про нього, а відповідно до статті 8 Закону № 1835-III діяльність громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону може бути припинена шляхом примусового розпуску або саморозпуску відповідно до закону. У разі порушення громадським формуванням вимог чинного законодавства щодо його діяльності за заявою реєструючого органу його діяльність може бути заборонена за рішенням суду у встановленому законом порядку.

Частиною першою статті 9 Закону № 1835-III визначено, що основними завданнями громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону є:

1) у сфері охорони громадського порядку: надання допомоги органам Національної поліції у забезпеченні громадського порядку і громадської безпеки, запобіганні адміністративним і кримінальним правопорушенням; інформування органів Національної поліції про вчинені або ті, що готуються, кримінальні правопорушення, місця концентрації злочинних угруповань; сприяння органам Національної поліції у виявленні і розкритті кримінальних правопорушень, розшуку осіб, які їх вчинили, захисті інтересів держави, підприємств, установ, організацій, громадян від кримінально протиправних посягань; участь у забезпеченні безпеки дорожнього руху та боротьбі з дитячою бездоглядністю і правопорушеннями неповнолітніх;

2) у сфері охорони державного кордону: надання допомоги підрозділам Державної прикордонної служби України у виявленні та затриманні осіб, які порушили або намагаються порушити державний кордон чи провадять іншу протиправну діяльність на кордоні; сприяння військовослужбовцям Державної прикордонної служби України в охороні державного кордону, виключної (морської) економічної зони України, а також здійснення контролю за дотриманням режиму державного кордону, прикордонного режиму і режиму в пунктах пропуску через державний кордон, проведення разом з ними пропуску громадян до місць відпочинку і роботи; надання допомоги підрозділам Державної прикордонної служби України у виявленні умов та причин, які можуть призвести до злочинної діяльності на кордоні, і вжиття заходів до їх усунення; участь у спостереженні за місцями роботи і відпочинку поблизу кордону та за прикордонними інженерними спорудами; участь у заходах Державної прикордонної служби України з профілактики порушень або спроб порушення державного кордону і режиму в пунктах пропуску через державний кордон, незаконного переміщення через державний кордон вантажів, предметів, матеріалів та іншого майна;

3) у разі виникнення надзвичайних ситуацій: надання невідкладної допомоги особам, які потерпіли від нещасних випадків чи правопорушень; участь у рятуванні людей і майна, підтриманні громадського порядку у разі стихійного лиха та інших надзвичайних обставин.

При цьому статтею 11 Закону № 1835-III встановлено, що громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону проводять свою діяльність під контролем органів Національної поліції, підрозділів Державної прикордонної служби України шляхом:

1) спільного з поліцейськими, прикордонниками патрулювання і виставлення постів на вулицях, майданах, залізничних вокзалах, в аеропортах, морських і річкових портах, у місцях компактного проживання громадян, розташування підприємств, установ, організацій, навчальних закладів, а також у місцях можливої появи порушників кордону в межах району, що контролюється Державною прикордонною службою України, прикордонної смуги; участі в забезпеченні охорони громадського порядку під час проведення масових заходів, погоджених у випадках, передбачених законом, з виконавчими органами місцевого самоврядування;

2) проведення разом з прикордонниками огляду на маршрутах можливого руху порушників державного кордону, місць їх укриття, транспортних засобів, суміжної з державним кордоном місцевості з метою встановлення причин та умов перебування невідомих осіб;

3) участі у заходах правоохоронних органів, спрямованих на боротьбу з окремими видами правопорушень.

Відповідно до статей 15 та 16 Закону № 1835-III органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи цих органів, керівники підприємств, установ, організацій у межах своєї компетенції, а також громадяни сприяють громадським формуванням в охороні громадського порядку і державного кордону.

Місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації в установленому порядку розглядають пропозиції громадських формувань щодо поліпшення стану громадського порядку і охорони державного кордону та вживають у межах своєї компетенції відповідних заходів.

Місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування спільно з органами Національної поліції, підрозділами Державної прикордонної служби України організовують діяльність громадських формувань з охорони громадського порядку та державного кордону шляхом залучення їх членів до проведення патрулювання та інших спільних заходів, проведення інструктажів та оперативного надання відповідної інформації, крім таємної, залучення їх членів до правового навчання та ознайомлення з формами та методами боротьби з правопорушеннями.

Місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування у межах своєї компетенції спільно з органами Національної поліції та підрозділами Державної прикордонної служби України здійснюють координацію та контроль за діяльністю громадських формувань, заслуховують повідомлення і звіти керівників зазначених формувань.

Згідно приписів статті 20 Закону № 1835-III контроль за діяльністю громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону здійснюється органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування у порядку, встановленому законом. Органи, що проводять реєстрацію зазначених громадських формувань, здійснюють контроль за дотриманням ними вимог положення (статуту). Представники цих органів мають право спостерігати за проведенням громадськими формуваннями заходів, вимагати необхідні документи, одержувати пояснення. Контроль за джерелами і розмірами надходжень коштів до цих громадських формувань здійснюється відповідно до закону. У разі порушення фінансової дисципліни з боку громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону воно несе відповідальність згідно з законом.

Висновки щодо правозастосування

Отже, відповідно до статті 8 Закону №1835-III у разі порушення громадським формуванням вимог чинного законодавства щодо його діяльності за заявою реєструючого органу діяльність громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону може бути припинена шляхом примусового розпуску за рішенням суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 25 Закону України "Про громадські об`єднання" припинення діяльності громадського об`єднання здійснюється: за рішенням суду про заборону (примусовий розпуск) громадського об`єднання.

Відповідно до частини першої статті 28 цього ж Закону громадське об`єднання може бути заборонено судом за позовом уповноваженого органу з питань реєстрації в разі виявлення ознак порушення громадським об`єднанням вимог статей 36, 37 Конституції України, статті 4 цього Закону.

Відповідно до статті 36 Конституції України, утворення і діяльність політичних партій та громадських організацій, програмні цілі або дії яких спрямовані на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, на розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення, забороняються.

Політичні партії та громадські організації не можуть мати воєнізованих формувань.

Не допускається створення і діяльність організаційних структур політичних партій в органах виконавчої та судової влади і виконавчих органах місцевого самоврядування, військових формуваннях, а також на державних підприємствах, у навчальних закладах та інших державних установах і організаціях.

Таким чином, стаття 8 Закону України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону" передбачає лише загальну норму про можливість заборони громадського об`єднання в судовому порядку у разі порушення ним вимог чинного законодавства.

Натомість підстави та процедура такої заборони розкриті у статті 28 Закону України "Про громадські об`єднання" - виявлення ознак порушення громадським об`єднанням вимог статей 36, 37 Конституції України, статті 4 цього Закону.

Відповідно до частини п`ятої статті 28 Закону України "Про громадські об`єднання", інші підстави для заборони діяльності громадського об`єднання, крім зазначених у частині першій цієї статті, не допускаються.

У межах цієї справи позивачем не наводиться жодних аргументів на порушення відповідачем вимог статей 36, 37 Конституції України, статті 4 Закону України "Про громадські об`єднання".

Позивачем не доведено, що програмні цілі або дії громадського формування з охорони громадського порядку "Потоцька сотня" спрямовані на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, на розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення.

Пасивність у виконанні статутних завдань не передбачена законодавством України як підстава для заборони діяльності громадського формування.

Таким чином, наведені аргументи позивача про пасивність громадського формування не можуть бути підставою для заборони його діяльності.

Оскільки позивачем не доведено наявності законодавчо визначених підстав для припинення діяльності Громадського формування "Потоцька Сотня" шляхом його примусового розпуску, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (площа Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) до Громадського формування "Потоцька Сотня" (вул. Миру, буд. 31, кв.41, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Департамент державної реєстрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (вул. Ігоря Сердюка, буд.27, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ), Кременчуцьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. 29 Вересня, буд.6, м. Кременчук, Полтавська область, 39600) про припинення діяльності шляхом примусового розпуску.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков