Справа № 160/27350/21
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Позовна заява не відповідала вимогам, установленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), тому ухвалою суду від 04.01.2022 була залишена без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали суду від 04.01.2022, від позивача 25.01.2022 до суду надійшла заява про усунення недоліків разом з уточненою позовною заявою, в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію ОСОБА_1 на підставі п. б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням відповідача позивачу було відмовлено у призначенні пенсії. У рішенні відповідач посилається на те, що не зарахував до стажу роботи позивача певні періоди його роботи, і відсутність у зв`язку з цим, необхідного стажу для призначення пенсії на пільгових умовах. Позивач не погоджується з цим рішенням, вважає, що має підтверджений трудовою книжкою стаж для призначення пенсії, тому і звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою суду від 28.01.2022 прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження в адміністративній справі; призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
12.04.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким, відповідач уважає позовні вимоги такими, що суперечать чинному законодавству. Відповідач зазначає, що до страхового стажу позивача не були зараховані певні періоди роботи, оскільки про ці періоди роботи відсутні записи в трудовій книжці. У зв`язку з цим, у позивача відсутній страховий стаж для призначення пільгової пенсії, тому оскаржуваним рішенням відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії. З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Ухвалою суду від 28.01.2022 у відповідача було витребувано належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача.
Згідно з ч.9 ст.80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмову у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем також залишити позовну заяву без розгляду.
З огляду на ненадання відповідачем витребуваних судом документів, а саме, копії пенсійної справи позивача, а також, враховуючи положення зазначеної норми процесуального закону, суд розглядає справу за наявними в ній доказами.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.09.2021 №97 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах.

У цьому рішенні також зазначено про таке.

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 22.09.2021.

Пенсійний вік визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2) становить 55 років.

Вік заявника 55 років 3 місяці 24 дні.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 01 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 01 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року не менше 28 років 6 місяців у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці за списком №2, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи для чоловіків.

Страховий стаж роботи становить 24 роки 9 місяців 20 днів.

Пільговий стаж особи становить 12 років 6 місяців 27 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами не зараховано: періоди роботи з 22.12.1993 по 03.02.1997 та 14.02.1997 по 05.05.1999 оскільки відсутній запис у трудовій книжці.

Додатковий коментар: питання зарахування вищезазначених періодів можна розглянути після надходження актів відділу контрольно-перевірочної роботи.

Не працює. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Позивач не погоджується із прийнятим рішенням, уважає, що періоди його роботи підтверджені необхідними доказами, тому звернувся до суду за захистом своїх прав з цією позовною заявою.

Суд зазначає, що у справі відсутній спір щодо віку позивача та пільгового стажу, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, а спірним є питання щодо необхідного страхового стажу позивача та зарахування до страхового стажу періодів роботи з 22.12.1993 по 03.02.1997 та з 14.02.1997 по 05.05.1999.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV), який набрав законної сили з 01.01.2004.

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Законом №1058-IV визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

За правилами статті 44 Закону №1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону № 1058-IV).

Суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VІІІ від 03.10.2017 було доповнено Закон №1058-IV розділом XIV-І «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» (ст. ст.114, 115).

Так, статтею 114 Закону №1058-IV визначені умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників. Вказані зміни набрали чинності 11.10.2017 .

Відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1 , серія НОМЕР_1 , підтверджені наступні періоди роботи (навчання) (мовою трудової книжки):

НОМЕР_2 учеба в Ровенском ГПТУ-10;

Ровенское п/о «Азот» имени 50 летия СССР:

23.07.1984 принят дежурным слесарем по ремонту аппаратурного оборудования по 5 разряду в цех серной кислоты №2;

29.10.1984 уволен по ст.36 п.3 КЗоТ УССР. Уход в СА.

01.11.1984-25.11.1986 служба в рядах Советской Армии.

Червоноармейская мебельная фабрика филиал обьединения «Ровнодрев»:

2.02.1987 принят слесарем-ремонтником четвертого разряда в механический участок;

1.12.1987 присвоен второй разряд слесаря-ремонтника;

1.03.1989 присвоен третий разряд слесаря-ремонтника;

9.11.1989 уволен с работы по собственному желанию, ст.38 КЗоТ УССР.

Кооператив «Оздоблювач» м.Червоноармійськ:

13.11.1989 принят на работу штукатуром-маляром 3-го разряда;

01.01.1990 звільнити по ст.38 КЗОТ УРСР за власним бажанням.

Червоноармейский завод радиоэлектронной аппаратуры:

01.02.1990 принят муляром-штукатуром по третьему разряду т.с.Б;

03.08.1990 уволен по собственному желанию ст.38 КЗОТ УССР.

08.08.1990 принят в копер «Рубин» маляром-шт;

25.02.1991 уволен по собственному желанию ст.38 КЗОТ УССР.

Кооператив «Стройкоп»:

16.01.1991 принять на работу каменщиком;

12.11.1992 уволен с работы по статье 36 п.1 КЗОТ Украины, согласование сторон.

Торгове підприємство Магазин «Валютінторг №6:

24.11.1992 прийняти на роботу на посаду продавця;

15.02.1993 Зовнішньоекономічна асоціація Торговий дім «Валютінторг» Переведений на посаду директора магазину «Валютінторг» №6;

22.12.1993 звільнений з займаної посади за власним бажанням по ст.38 КЗпПУ.

Будівельно-монтажне управління №1 Відкритого акціонерного товариства «Фірма панельного домобудування №4»:

29.03.2000 прийнятий муляром 4 розряду;

29.12.2000 звільнений в зв`язку з закінченням строку трудового договору, ст.36 п.2 КЗпП України.

Будівельно-монтажне управління №1 Відкритого акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4»:

10.08.2001 прийнятий муляром 4 розряду в бригаду мулярів;

28.05.2004 звільнений за власним бажанням, ст.38 КЗпП України.

Будівельно-монтажне управління №1 Відкритого акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4»:

16.02.2007 прийнятий муляром 4 розряду в бригаду мулярів;

Будівельно-монтажне управління №1 Відкритого акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» з 28 грудня 2010 року перейменовано в Будівельно-монтажне управління №1 Публічного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» Наказ №1 від 10 січня 2011р.

10.01.2012 присвоєний 5 розряд муляра;

10.01.2012 переведений муляром 5 розряду у бригаді мулярів;

01.04.2015 переведений монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій 5 розряду.

Записи трудової книжки під номерами 29, 30 містять штамп про те, що підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Будівельно-монтажне управління №1 Публічного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» з 18 листопада 2016р. перейменоване в Будівельно-монтажне управління №1 Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» наказ №69 від 21 листопада 2016р.

13.06.2017 звільнений за власним бажанням, ст.38 КЗпП України.

ТОВ «Монолітбудвервіс»:

08.10.2019 прийнятий на роботу мулярем у будівельний відділ;

29.12.2020 звільнений з роботи згідно ст.38 КЗпП України за власним бажанням.

Радивилівська районна філія Рівненського ОЦЗ:

25.01.2021 розпочата виплата допомоги по безробіттю згідно ст.23 п.1 Закону «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Крім цього, згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1 , серія НОМЕР_3 , позивач працював (мовою трудової книжки):

в Радивиловском домоуправлении:

1) 22.12.1993 принят на должность столяра пятого разряда;

Радивиловское домоуправление переименовано на Радивиловское государственное предприятие жилищно-ком.хозяйства.

2) 3.02.1997 уволен по собственному желанию ст.38 КЗОТ Украины.

Закрытое акционерное общество Строительно-промышленная фирма «Труд»:

3) 14.02.1997 принят на работу столяром;

4) 09.06.1997 уволен с работы за прогул ст.33 п.4 КЗоТ РФ. Запись №4 считать недействительной приказом 71 от 28.07.98 г.

5) 05.05.1999 уволен с работы за прогул ст.33 п.4 КЗоТ Российской Федерации.

12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

До матеріалів справи надано архівну довідку від 20.09.2021 №178 про те, що ОСОБА_1 дійсно працював в Радивилівському (Червоноармійському) будинкоуправлінні (ДП ЖКГ) столяром 5 розряду:

- з 22 грудня 1993 року (наказ №71 від 22.12.1993 року) прийнятий столяром 5 розряду;

- з 03 лютого 1997 року (наказ №9 від 03.02.1997 року) звільнений з роботи за власним бажанням ст.38 КЗпП України.

Підстава: книги наказів за 1993-1997 роки.

Крім цього, позивачем надано архівну довідку від 16.08.2021 №2181-21 Державної установи Республіки Комі «Національний архів Республіки Комі».

Згідно з цією довідкою (мовою довідки), в документах архивного фонда Закрытого акционерного общества «Строительно-промышленная Фирма «Труд» (до 1996 г. АОЗТ «Строительно-промышленная Фирма «Труд», до 2000 г. ЗАО СПФ «Труд») за 1997-1999 гг. имеются следующие сведения о трудовом стаже ОСОБА_2 , 28 мая 1966 года рождения:

принят 14 февраля 1997 г. столяром на участок 1, постоянно (приказ от 02.1997 №40-к);

уволен 09 июня 1998 г. (так в документе) с должности столяра участка 1 по ст.33 п.4 КЗоТ РФ (приказ от 09.06.1998 №140-ЛС), указано «отменен»;

уволен 05 мая 1999 г. с должности столяра РСУ, участка 1 за прогулы без уважительной причины ст.33 п.4 КЗоТ РФ (приказ от 05.05.1999 №86-ЛС).

Сведения об использовании учебных отпусков, отпусков без сохранения заработной платы, о прохождении курсов повышения квалификации и других отвлечениях от основной работы в личной карточке ф. Т-2 ОСОБА_2 отсутствуют.

На титульном листе лицевых счетах за 1998 г. имеется запись: «Отмена приказа №140-лс от 09.06.98. Восстановить на рабочем месте» (так в документе).

Предприятие находилось в г. Сосногорске Республики КОМИ. Россия.

Сокращения в архивной справке даны в соответствии с их употреблением в тексте документов.

Отже, всі періоди роботи позивача (стаж роботи), у тому числі періоди з 22.12.1993 по 03.02.1997 та з 14.02.1997 по 05.05.1999, підтверджуються трудовою книжкою позивача та відповідними довідками як це і передбачено Законом України «Про пенсійне забезпечення» і Порядком №637. У зв`язку з цим, зазначені періоди роботи позивача мають бути враховані під час розгляду питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

За викладених обставин, оскаржуване рішення є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Водночас, суд зазначає, що призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з п.п.3 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

З аналізу наведеного вбачається, що на цей час Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

За таких обставин, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 29.09.2021 №97 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

З огляду на викладені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд відхиляє доводи відповідача, наведені в обґрунтування відзиву на позовну заяву.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст.139 КАС України).

Отже, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 661,60 грн.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262, 263 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 29.09.2021 №97.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 661 (шістсот шістдесят одна) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ).

Суддя Н.В. Кучугурна