Справа № 620/2671/20
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2022-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2671/20 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Сорочка Є.О., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення,

ВСТАНОВИВ :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.03.2020 №5 в частині донарахування за податковим зобов`язанням в сумі 55 411,50 грн. та за штрафними санкціями в сумі 13 852,80 грн., а загалом в сумі 69 264,30 грн.;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.03.2020 №5 в частині донарахування за податковим зобов`язанням в сумі 4 617,60 грн. та за штрафними санкціями в сумі 1 154,40 грн., а загалом в сумі 5 772,00 грн.;

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.03.2020 №Ф-5;

- визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 12.03.2020 №5 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Чернігівській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року; відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року у справі №620/2671/20.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області задоволено, ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2021 року - скасовано, а справу направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що свідчить запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 82 Податкового кодексу України, Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", відповідно до направлення від 03.02.2020 №274 та наказу від 03.02.2020 №276, посадовими особами контролюючого органу проведена документальна позапланова виїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 відповідно до затвердженого плану перевірки.

За наслідками перевірки ГУДПС у Чернігівській області складено акт від 14.02.2020 №202/33/ НОМЕР_1 (а.с. 185-194 т.1), у якому зазначено про порушення позивачем податкового законодавства, у тому числі:

- ст. 164, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме ФОП ОСОБА_1 занижено суму доходу від здійснення підприємницької діяльності протягом 2018 року на 349 129,71 грн. Донараховано податку на доходи фізичних осіб за актом перевірки - 62 843,35 грн., в тому числі за 2018 рік - 62 843,35 грн.;

- пп. 2 п. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме ФОП ОСОБА_1 було занижено суму єдиного соціального внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу за 2018 рік, на 66 979,81 грн. Донараховано єдиного соціального внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу всього на суму 66 979,81 грн., в тому числі за 2018 рік у розмірі 22% - 66 979,81 грн.;

- п. 181.1 ст. 181, п. 183.1, 183.2 ст. 183, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, а саме ФОП ОСОБА_1 за період з 11.06.2018 по 31.12.2018 встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 26 958,00 грн., у тому числі за серпень 2018 року в сумі 21 336,00 грн., за листопад 2018 року в сумі 502,00 грн., за грудень 2018 року в сумі 5 120,00 грн. Донараховано податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на суму 26 958,00 грн., у тому числі за серпень 2018 року в сумі 21 336,00 грн., за листопад 2018 року в сумі 502,00 грн., за грудень 2018 року в сумі 5 120,00 грн.;

- пп. 1.1 п. 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, а саме ФОП ОСОБА_1 занижено суму військового збору з доходу від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету за 2018 рік на 5 236,95 грн. Донараховано військового збору з доходу від здійснення підприємницької діяльності - 5 236,95 грн., в тому числі за 2018 рік - 5 236,95 грн.

На підставі висновків, викладених у акті перевірки, ГУДПС у Чернігівській області складено та направлено ФОП ОСОБА_1 :

1) податкові повідомлення-рішення від 12.03.2020 №5, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 6 386,71 грн. (5 109,37 грн. за основним платежем та 1 277,34 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) (а.с. 8 т.1); №5, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 76 640,58 грн. (61 312,46 грн. за основним платежем та 15 328,12 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) (а.с. 9 т.1);

2) рішення від 12.03.2020 №5 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 13 021,75 грн. (а.с. 6 т.1);

3) вимогу про сплату боргу від 12.03.2020 №Ф-5 на суму 65 108,73 грн. (а.с. 7 т.1).

Вважаючи вказані рішення відповідача частково протиправними, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 177.1 статті 177 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

У свою чергу, підпунктом 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України установлено, що загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Сторонами не заперечується, що ФОП ОСОБА_1 на перевірку контролюючому органу надано виписки про рух коштів за 2018 рік та первинні документи щодо проведення підприємницької діяльності за період з 01.01.2018 по 31.12.2018.

Згідно акту перевірки, загальний оподатковуваний дохід позивача (виручка у грошовій та не грошовій формі) протягом періоду, що перевірявся, становить 1 332 032,10 грн., що не заперечується сторонами. Разом з тим, ГУ ДПС у Чернігівській області зауважує, що позивачем в податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2018 рік задекларовано обсяг виручки в сумі 998 580,00 грн., а витрати - в сумі 982 902,39 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, у період з 01.01.2018 по 31.12.2018 ФОП ОСОБА_1 отримував дохід від реалізації придбаної, а також виготовленої ним продукції з металу та наданих послуг наступним контрагентам: ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , КП "Зеленбуд", ТОВ "Північ Центр", ПП "ДОНБАС" (а.с. 60-72 т.1, 13-16 т.2).

Зокрема, у період з лютого по квітень 2018 року ФОП ОСОБА_1 із КП "Зеленбуд" було укладено ряд договорів, відповідно до умов яких позивач взяв на себе зобов`язання надати вказаному підприємству ряд товарів і послуг (а.с. 31-59 т.1).

У зв`язку з наведеним, для виконання умов зазначених вище договорів, позивачем здійснювалось придбавання сировини, матеріалів, товарів та послуг у ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_14 , ТОВ "ЧМГ" та ТОВ "Метал Холдинг", що підтверджується належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського обліку, а саме: рахунками на оплату, видатковими накладними, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), товарними чеками, товарно-транспортними накладними, рахунками-фактурами, накладними (а.с. 73-142, 144-147 т.1, а.с. 11-12 т.2), які і були включені в основу витрат ФОП ОСОБА_1 на здійснення підприємницької діяльності. Крім того, витрати позивача за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 складались із сум сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно наявних у матеріалах справи доказів, загальний розмір документально підтверджених витрат ФОП ОСОБА_1 , пов`язаних з господарською діяльність позивача у період з 01.01.2018 по 31.12.2018, становить 1 299 248,70 грн. Рух вказаних коштів відображений у банківських виписках за 2018 рік (а.с. 10-30 т.1).

Представник відповідача у судовому засіданні не погоджувався із визначенням витрат позивача на рівні 1 299 248,70 грн., зазначивши, що частину із отриманих послуг та придбаних ФОП ОСОБА_1 товарів не можливо до них віднести, оскільки на думку ГУ ДПС у Чернігівській області відсутні необхідні для цього первинні документи.

Разом з тим, з такою позицією контролюючого органу суд не погоджується враховуючи таке.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727 затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами (далі - Порядок), у розділі ІІ якого зазначено, що результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки. Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

При цьому, пунктом 4 Розділу ІІІ Порядку установлено, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів;

у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів;

у разі відмови посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноважених ним осіб) надати документи та/або копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії, та переліку документів (копій документів), які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки;

у разі надання посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) посадовим особам контролюючого органу письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти надання таких пояснень необхідно відобразити в акті документальної перевірки.

Суд звертає увагу, що ФОП ОСОБА_1 на перевірку надавались всі вказані вище первинні документи для підтвердження розміру чистого оподатковуваного доходу, який є об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб. Разом з тим, контролюючий орган дійшов висновку про заниження позивачем отриманого у 2018 році доходу спираючись виключно на інформацію, відображену платником у податкових деклараціях про майновий стан та доходи, про що зазначено у акті перевірки від 14.02.2020 №202/33/ НОМЕР_2 (а.с. 188-189 т.1).

У свою чергу, вказаний акт перевірки не містить інформації про те, які надані позивачем документи не були взяті до уваги для підтвердження отриманого ним доходу протягом перевіряємого періоду та із чим це пов`язано. Відсутній і сам розрахунок витрат, з посиланням на первинні документи, які були прийняті/неприйняті до уваги перевіряючим.

В силу вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За наведених обставин, суд вважає, що наведений представником відповідача розрахунок витрат ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 (а.с. 20-23 т.2) не може бути належним і допустимим доказом у спірних правовідносинах.

Враховуючи наведене, суд погоджується із розрахунком суми видатків позивача, з посиланням на первинні документи, які були надані суду і надавались на перевірку (а.с. 6-10 т.2), що об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб ФОП ОСОБА_1 є чистий оподатковуваний дохід у розмірі 32 783,40 грн. (1 332 032,10 - 1 299 248,70).

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Таким чином, сума податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування для позивача становить 5 901,00 грн. (32 783,40*18%), тому податкове повідомлення рішення ГУДПС У Чернігівській області від 12.03.2020 №5 є правомірним лише в частині донарахування ФОП ОСОБА_1 податкового зобов`язання на вказану суму та штрафних санкцій у розмірі 1 475,30 грн. У іншій частині вказане рішення контролюючого органу слід визнати протиправним та скасувати.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 12.03.2020 №5, суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Як було встановлено вище, ФОП ОСОБА_1 як фізичною особою-підприємцем було занижено загальний оподатковуваний дохід за 2018 рік на 32 783,40 грн., у зв`язку із чим занижено і суму військового збору за 2018 рік на 419,80 грн. (32 783,40*1,5%).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказане вище податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим лише в частині донарахування позивачу зобов`язання зі сплати військового збору в сумі 491,80 грн. та штрафних санкцій у розмірі 123,00 грн., а тому в іншій частині вказане рішення відповідача слід визнати протиправним та скасувати.

Щодо рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 12.03.2020 №5 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 13 021,75 грн. суд зазначає таке.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 08.07.2010 №2464-IV "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 2 статті 9 Закону №2464, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Підпунктом 2 пункту 1 статті 7 Закону №2464 передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Відповідно до пункту 5 статті 8 Закону №2464 єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Як було встановлено вище, чистий оподатковуваний дохід ФОП ОСОБА_1 у 2018 році склав 32 783,40 грн., відповідно сума єдиного внеску, яку він повинен був сплати становить 9 828,72 грн. (з урахуванням пункту 5 статті 1 Закону №2464). Суд звертає увагу, що кошти в розмірі 9 828,72 грн. були перераховані позивачем у повному обсязі до бюджету, що не заперечується відповідачем та відображено в акті перевірки (а.с. 191, т.1).

За наведеного, застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій рішенням ГУ ДПС у Чернігівській області від 12.03.2020 №5 є необґрунтованим, а тому воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Беручи до уваги, що позивачем не було допущено порушення порядку нарахування та сплати єдиного внеску протягом періоду, що перевірявся, суд зазначає про відсутність підстав для застосування до ФОП ОСОБА_1 заходу впливу, передбаченого статтею 25 Закону №2464, та винесення спірної вимоги від 12.03.2020 №Ф-5 про сплату боргу (недоїмки), у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Є.О.Сорочко

суддя В.В.Файдюк