Справа № 160/20106/21
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2022-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи ОСОБА_2 час перебування на інвалідності у період з 16.07.2000 року по 22.05.2016 року, здійснити перерахунок пенсії по інвалідності померлого годувальника ОСОБА_2 відповідно до норм абз.8 ч.2 ст.33 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", абз.3 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як працівнику на якого поширюється дія ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 з 23 травня 2016 року та виплатити недоотриману пенсію.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача та з 23.05.2016 року отримує пенсію по втраті годувальника за померлого сина ОСОБА_2 . За час життя син працював на професії, яка дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Стаж роботи по Списку №1 складає 6 років. З 16.07.2000 року по 22.05.2016 року перебував на інвалідності від трудового каліцтва внаслідок нещасного випадку на виробництві та отримував пенсію по інвалідності. Позивач з розміром пенсії по втраті годувальника не згодна. Як зазначено у позовній заяві, під час призначення пенсії по втраті годувальника, пільговий стаж роботи, для обчислення пенсії розраховано не вірно, а саме до пільгового стажу роботи сина не враховано період перебування на інвалідності від нещасного випадку на виробництві з 16.07.2000 по 22.05.2016. Страховий стаж розраховано без врахування норм ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не зараховано додатково по одному року до страхового стажу за роботу на посадах за Списком №1. Не застосовано ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (серія НОМЕР_2 ), виданого 30.05.2012 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримувала пенсію за віком.
З 23.05.2016 року ОСОБА_1 отримує пенсію по втраті годувальника (померлого сина ОСОБА_2 ).
Рішенням №47 від 22.03.2021 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 (вид перерахунку індивідуальний (масовий), індексація заробітку, дата перерахунку 16.03.2021 року).

28.04.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Пенсійного фонду України із скаргою на бездіяльність територіальних органів ПФУ, в якій просила розглянути скаргу по суті питання та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням статті 24, абз.3 частини 1 статті 28 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з моменту призначення пенсії по втраті годувальника по теперішній час, а також виплатити недоплачену, з вини територіальних органів ПФУ, суму недоотриманої пенсії.

Листом від 31.05.2021 року №17855-13859/В-01/8-0400/21 Відділ розгляду звернень управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за результатами розгляду звернення від 28.04.2021 року за дорученням Пенсійного фонду України повідомило ОСОБА_1 про наступне.

З 16.03.2021 року заявник отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 24 Закону №1058 час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Статтею 36 Закону №1058 передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революція Гідності) незалежно від тривалості страхового стажу. Згідно зі статтею 24 Закону №1058 до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною 1 статті 26 цього Закону.

Враховуючи зазначене, до страхового стажу годувальника зараховується період знаходження на інвалідності та період з дня смерті до дати, коли годувальник досяг би 60 річного віку. Підстав для зарахування до пільгового стажу періоду знаходження на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням немає.

Розмір пенсії обчислено, виходячи із страхового стажу, годувальника по 11.10.2001, що складає 7 років 7 місяців 15 днів, в тому числі робота за Списком №1 6 повних років та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною 1 статті 26 цього Закону 19 років 9 місяців 20 днів.

Права на обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не має.

Не погоджуючись з такою відповіддю відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсійні виплати - грошові виплати в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, що здійснюються у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати.

Пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Отже, законом передбачено, що пенсія це саме виплата, яку отримує особа, а знаходження пенсіонера на обліку передбачає здійснення пенсійних виплат.

Так, згідно із статтями 42, 44, 45 Закону № 1058-IV призначення, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється територіальним органом ПФУ за заявою особи, яка має право на призначення, перерахунок, перехід з одного виду пенсії на інший чи поновлення відповідної пенсії.

При цьому, Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Згідно п.1.1 Порядку №22-1, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Зокрема, згідно із пунктом 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Абзацом 1 пункту 4.3 Порядку №22-1 передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно п.4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Як встановлено судом, 28.04.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Пенсійного фонду фактично із заявою в якій просила здійснити перерахунок пенсії з урахуванням статті 24, абз.3 частини 1 статті 28 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з моменту призначення пенсії по втраті годувальника по теперішній час, а також виплатити недоплачену, з вини територіальних органів ПФУ, суму недоотриманої пенсії.

Листом від 31.05.2021 року №17855-13859/В-01/8-0400/21 Головне управління, розглянуло заяву ОСОБА_1 від 28.04.2021р. проте, виходячи зі змісту наданої відповіді, заява позивача по суті не розглянута, рішення про перерахунок або відмову в перерахунку відсутнє, зазначено лише норми пенсійного законодавства. Відповідачем не вказано конкретну підставу не зарахування періоду знаходження на інвалідності та період з дня смерті до дати, коли годувальник досяг би 60-річного віку (що призводить для отримання позивачем додаткових роз`яснень від пенсійного органу).

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією з вимог позивача є визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) розміру пенсії по втраті годувальника. З приводу цього суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією та законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За загальним правилом, діями суб`єкта владних повноважень є сукупність вчинків здійснених у межах наданих чинним законодавством повноважень. Отже, під протиправними діями суб`єкта владних повноважень слід розуміти активну форму поведінки, пов`язану з виконанням дій, які такий суб`єкт не мав права вчинювати відповідно до його повноважень, за відсутності обставин, з якими пов`язана необхідність вчинення певної дії або з порушенням процедури.

В той же час, бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це завжди пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

В даному випадку, права позивача порушуються саме бездіяльністю Пенсійного органу щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 28.04.2021 року, в якій вона просила здійснити перерахунок пенсії з урахуванням статті 24, абз.3 частини 1 статті 28 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з моменту призначення пенсії по втраті годувальника по теперішній час, а також виплатити недоплачену, з вини територіальних органів ПФУ, суму недоотриманої пенсії.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути вмотивованим.

Тобто, у даному випадку за заявою позивача про перерахунок пенсії надано лист про розгляд звернення, проте, вмотивованого рішення про перерахунок або відмову в перерахунку прийнято не було. У листі направленому позивачу фактично йде констатація певних умов, без прийняття відповідного рішення, як це визначено Законом.

Отже, на думку суду, відповідач, як уповноважений орган, діяв не у спосіб, визначений законом, тому така його поведінка не може вважатися правомірною.

Враховуючи вище викладене, в даному випадку, права позивача порушуються не діями Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку, а фактично бездіяльністю, яка виразилась через не розгляд заяви позивача про перерахунок пенсії по суті та неприйняттям вмотивованого рішення з цього питання.

На підставі зазначеного, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийте за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 28.04.2021 року по суті із прийняттям вмотивованого рішення.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи ОСОБА_2 час перебування на інвалідності у період з 16.07.2000 року по 22.05.2016 року, здійснити перерахунок пенсії по інвалідності померлого годувальника ОСОБА_2 відповідно до норм абз.8 ч.2 ст.33 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як працівнику на якого поширюється дія ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці» та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 з 23 травня 2016 року та виплатити недоотриману пенсію, суд зазначає наступне.

Згідно ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що задоволення повністю вказаних позовних вимог, без перевірки суб`єктом владних повноважень, дотримання заявником усіх визначених законом умов, буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, а відтак в цій частині позов слід задовольнити частково, шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 28.04.2021 року по суті із прийняттям вмотивованого рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат. У відповідності до статті 139 КАС України судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору у розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094; ) щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про перерахунок пенсії від 28.04.2021 року по суті, із прийняттям вмотивованого рішення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про перерахунок пенсії від 28.04.2021 року по суті, із прийняттям вмотивованого рішення.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу.

Суддя Д.В. Сидоренко