Справа № 161/5216/22
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/5216/22
Провадження № 2-а/161/165/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Борсук К.П.,

представника позивача Паш`яна Д.Р.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Антонюка О.С.,

перекладача Войчука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Луцьку справу за позовом Управління ДМС України у Волинській області до громадянина Російської ОСОБА_2 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі його відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію,

В С Т А Н О В И В:

3 травня 2022 року на адресу суду надійшов вказаний позов. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 29 квітня 2022 року о 18:00 год у місті Києві, вул. Петра Сагайдачного, 10 виявлено громадянина Російської ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , з порушенням правил перебування на території України іноземних громадян.

З посиланням на приписи ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» позивач просить суд: затримати відповідача на строк до шести місяців з поміщенням до пункту тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства для ідентифікації особи та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги заперечили.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив таке.

29 квітня 2022 року о 18:00 год у місті Києві, вул. Петра Сагайдачного, 10 виявлено громадянина Російської ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , з порушенням правил перебування на території України іноземних громадян.

На момент затримання відповідач не надав оригінал паспортного документа, оскільки він у нього відсутній.

У ході перевірки було встановлено, що відповідач прибув до України у 2021 році з приватною метою, перетнувши державний кордон поза пунктами пропуску, що підтверджується його власними письмовими поясненнями.

Із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні до міграційної служби іноземець не звертався.

На території України відповідач знаходиться без законних підстав.

Ці обставини підтверджуються копіями довідки Центрального міжрегіонального управління міграційної служби у м. Києві та Київської області про особу від 29.04.2022 (а.с. 12), протоколу про адміністративне правопорушення від 29.04.2022 (а.с. 13), постанови про накладення адміністративного стягнення від 29.04.2022 (а.с.14), пояснень ОСОБА_1 від 29.04.2022 (а.с. 15), рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України громадянина Російської ОСОБА_2 від 29.04.2022 (а.с. 18), протоколу про адміністративне затримання від 3 травня 2022 року (а.с. 6), рапорту (а.с. 16).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України врегульований Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон).

Частиною першою ст. 26 Закону визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

В свою чергу, частиною 4 ст. 30 Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 11 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворенню чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що за забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1. затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2. затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3. взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4. зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Законом України від 5 червня 2013 року "Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію" ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію, підписану 22 жовтня 2012 року.

Вказаною Угодою, а також Інструкцією про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб, затвердженої наказом МВС України від 16 лютого 2015 року №158, визначено підстави та порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України положень про реадмісію (приймання-передавання) громадян обох держав, а також порядок їх взаємодії під час здійснення реадмісійних процедур.

Відповідно до положень вказаної інструкції, проведення заходів реадмісії з будь-якою договірною стороною передбачає ряд організаційних заходів, які включають процедуру ідентифікації особи, обмін інформацією між сторонами, та сам процес передачі особи від одного компетентного органу до другого компетентного органу.

Розділом VІ Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС України, Адміністрації ДПС України, СБУ від 23 квітня 2012 року №353/271/150, визначено порядок дій з ідентифікації та документування іноземців.

Згідно з пунктом 1 Розділу VІ зазначеної Інструкції передбачено, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування. З цією метою, до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

Таким чином, анкета визначеного зразка, заповнена іноземцем, є необхідною складовою для проведення процедури ідентифікації іноземця.

Відповідно до частини четвертої статті 30 «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як на 18 місяців.

Таким чином, громадяни, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають реадмісії, що в свою чергу виключає можливість застосування до них процедури примусового видворення, а відповідно й затримання з метою поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні для ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Проте у разі відсутності доказів того, що відповідач є громадянином Російської Федерації, виключається можливість застосування до спірних правовідносин положень Угоди.

Такого ж правового висновку за аналогічних фактичних обставин справи дійшов Верховний Суд у постановах від 7 лютого 2019 року у справі №308/8109/17, 19 листопада 2020 року у справі №743/859/20.

Як встановлено судом, будь-які документи, які посвідчують особу відповідача чи підтверджують його громадянську належність до Російської Федерації, відсутні.

Таким чином, враховуючий той факт, що відповідач на даний час незаконно перебуває на території України, то слід дійти висновку, що є всі підстави для затримання іноземця з метою його ідентифікації з поміщенням до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково.

Також суд вважає, строк затримання слід встановити у шість місяців, як це передбачено ч. 11 ст. 289 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 77, 79, 241-246, 293, 295 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Управління ДМС України у Волинській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі його відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію задовольнити частково.

Затримати громадянина Російської ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації з поміщенням до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України на термін до 6 (шести) місяців.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Пунктом 18 ст. 389 КАС України визначено, що на час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Повний текст рішення складений 3 травня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк