Справа № 500/9801/21
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2022-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/9801/21

27 квітня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П. за участю:

секретаря судового засідання Бойко Наталя Богданівна

представника позивача Черніцького І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України у Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначені їй пенсії за віком, як матері, яка здійснювала догляд за дитиною-інвалідом за дитинства, та не зарахування позивачу страхового стажу для призначення дострокової пенсії за віком, як матері, яка здійснювала догляд за дитиною-інвалідом з дитинства;

зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Тернопільській області призначити ОСОБА_1 з 30.11.2021 пенсію за віком, як матері, яка здійснювала догляд за дитиною-інвалідом з дитинства, зарахувавши ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання, періоди пов`язанні із народженням двох дітей, а також весь час здійснення догляду за дитиною-інвалідом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.11.2021 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком як матері, яка здійснювала догляд за дитиною-інвалідом з дитинства, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак, 10.12.2021 позивача було повідомлено про відмову в призначені пенсії, посилаючись на відсутність достатнього страхового стажу.

Беручи до уваги період навчання, періоди пов`язані з народженням двох дітей, а також весь період здійснення позивачем догляду за дитиною-інвалідом, що підтверджується, зокрема, актом обстеження фактичних обставин здійснення-догляду (вимоги щодо форми та змісту відсутні в чинному законодавстві), призначення державної соціальної допомоги, медичних висновків, позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 30.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області 26.01.2022 подано до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що листом від 10.12.2021 за № 7486-7686/3-02/8-1900/21 позивача повідомлено про відсутність підстав для призначення пенсії. До страхового стажу позивача можливо зарахувати наступні періоди: з 01.09.1985 по 16.07.1988 період навчання у Підволочиському СПТУ- 8; з 16.12.1989 по 15.12.1992 та з 16.12.1992 по 22.09.1994 догляд за дітьми до досягнення ними трирічного віку; з 26.04.1996 по 31.12.2003 та з 01.01.2008 по 31.12.2009 догляд за особою з інвалідністю з дитинства. Проте до страхового стажу позивача не враховано наступні періоди: з 01.08.1988 по 28.10.1988 період роботи в Підволочиському райпобуткомбінаті, оскільки в записі про звільнення містяться виправлення, для зарахування необхідно надати уточнюючу довідку за спірний період; з 21.11.1988 по 07.04.1989 період роботи в інженерно-виробничому комплексі заготівельного виробництва №156, оскільки в трудовій книжці не читається відтиск печатки на записі про звільнення; 2007 та 2010 рік час догляду за дитиною з інвалідністю віком до 16 років, оскільки даних персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату страхових внесків.

При цьому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області вищезазначене звернення розглядалось відповідно до Закону України "Про звернення громадян" і за результатами розгляду позивачу було надіслано відповідь. Підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку. Таким чином, призначити пенсію за віком, як матері, яка здійснювала догляд за дитиною-інвалідом з дитинства з 30.11.2021 підстав немає .

Ухвалою суду від 28.01.2022 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання.

На адресу суду 27.04.2022 надійшла заява представника відповідача про розгляд справи без його участі. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на безпідставність таких.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позові та запереченні, просив їх задовольнити в повному обсязі. Наголосив, що ОСОБА_1 дотримано всі необхідні умови для отримання пенсії за віком, зокрема подано заяву про призначення пенсії за віком, як матері, яка здійснювала догляд за дитиною-інвалідом за дитинства, з усіма необхідними документами.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 30.11.2021 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії в зв`язку з перебуванням по догляду за дитиною-інвалідом з 1996 по 2010 роки та наявністю трудового стажу.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 10.12.2021 за №7486-7686/3-02/8-1900/21 позивачу, розглянувши звернення щодо призначення пенсії, повідомлено, що згідно долучених копій документів, до страхового стажу можливо зарахувати наступні періоди: з 01.09.1985 по 16.07.1988 період навчання у Підволочиському СПТУ- 8; з 16.12.1989 по 15.12.1992 та з 16.12.1992 по 22.09.1994 догляд за дітьми до досягнення ними трирічного віку; з 26.04.1996 по 31.12.2003 та з 01.01.2008 по 31.12.2009 догляд за особою з інвалідністю з дитинства. Період роботи в Підволочиському райпобуткомбінаті з 01.08.1988 по 28.10.1988 необхідно підтвердити уточнюючою довідкою, оскільки в записі про звільнення міститься виправлення. Період роботи з 21.11.1988 по 07.04.1989 можливо буде зарахувати до страхового стажу при призначенні пенсії за умови, що в оригіналі трудової книжки читається відтиск печатки на записі при звільненні. Оскільки в даних персоніфікованого обліку відсутня інформація за 2007 та 2010 рік, тому ці періоди не можуть бути враховані до страхового стажу. Також відповідачем наведено вимоги Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Пунктом 3 ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають: жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

За змістом ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема у Законі України "Про пенсійне забезпечення", йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).

Зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття "страховий стаж", оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.

Положеннями ч.1 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Водночас, п."д" і "ж" ч.3 вказаної статті передбачено, що до стажу роботи зараховується також:

навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;

час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії визначено ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою, зокрема, передбачено, що звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно із ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (далі також Порядок №22-1, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1.1 Порядку №22-1 передбачено, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Пунктом 2.1 Порядку №22-1 встановлено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії, зокрема,

документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення;

документи, які засвідчують особливий статус особи: документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю (при призначенні пенсії згідно з абзацом першим пункту 3 частини першої статті 115 Закону)

Згідно з п.2.17, 2.18 Порядку №22-1При призначенні пенсій жінкам, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть.

Визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).

При поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію (п.2.23 Порядку №22-1).

Відповідно до п.3.3 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Згідно з п.4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Відповідно до п.4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру, зокрема: реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 передбачено, що рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку № 22-1).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 30.11.2021 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 10.12.2021 за №7486-7686/3-02/8-1900/21 позивачу повідомлено про розгляд його звернення щодо призначення пенсії та надано відповідь, згідно якої до страхового стажу можливо зарахувати наступні періоди: з 01.09.1985 по 16.07.1988 період навчання у Підволочиському СПТУ- 8; з 16.12.1989 по 15.12.1992 та з 16.12.1992 по 22.09.1994 догляд за дітьми до досягнення ними трирічного віку; з 26.04.1996 по 31.12.2003 та з 01.01.2008 по 31.12.2009 догляд за особою з інвалідністю з дитинства. Період роботи в Підволочиському райпобуткомбінаті з 01.08.1988 по 28.10.1988 необхідно підтвердити уточнюючою довідкою, оскільки в записі про звільнення міститься виправлення. Період роботи з 21.11.1988 по 07.04.1989 можливо буде зарахувати до страхового стажу при призначенні пенсії за умови, що в оригіналі трудової книжки читається відтиск печатки на записі при звільненні. Оскільки в даних персоніфікованого обліку відсутня інформація за 2007 та 2010 рік, тому ці періоди не можуть бути враховані до страхового стажу. Також відповідачем у вказаному листі наведено вимоги Порядку № 22-1.

Таким чином, відповідач, отримавши 30.11.2021 звернення позивача про призначення пенсії та копії доданих до заяви документів всупереч пунктам 3.3, 4.2 Порядку № 22-1, не прийняв відповідного процесуального рішення про призначення/відмову у призначенні пенсії, а протиправно розглянув заяву у порядку Закону України "Про звернення громадян", чим порушив права та законні інтереси позивача.

Вищенаведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постановах від 18.06.2020 у справі N 265/4170/17, від 09.09.2021 у справі N 160/12588/19.

Суд зауважує, що з аналізу наведених вище норм чинного законодавства слідує певний, законодавчо визначений, порядок призначення пенсій, який передбачає звернення особи, яка вважає наявним у себе права на призначення певного виду пенсії, з заявою та доданням підтверджуючих документів, за результатами розгляду яких орган Пенсійного фонду або витребує у заявника додаткові документи, або приймає одне з рішень: призначає чи відмовляє у призначенні пенсії.

Суд вважає, що у разі не відповідності поданих заявником документів вимогам законодавства або у разі їх недостатності, відповідач в силу вимог положень 4.2 Порядку N 22-1 не був позбавлений можливості витребувати вказані документи, однак розглянувши, як самостійно вказує Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у листі від 10.12.2021 за №7486-7686/3-02/8-1900/21, звернення ОСОБА_1 щодо призначення пенсії, у відповідача виник обов`язок щодо прийняття одного з рішень, передбаченого Порядком N 21-1, про призначення або відмову у призначенні пенсії, а не надання роз`яснень в порядку Закону України "Про звернення громадян".

Водночас суд вважає за необхідне наголосити, що відповідачем процесуальне рішення про призначення/відмову у призначенні пенсії позивачу не приймалось, тобто фактично заява ОСОБА_1 про призначення пенсії по суті розглянутою не була, а тому в цьому випадку обраний позивачем спосіб захисту своїх прав є передчасний.

Також суд дійшов висновку, що період навчання, періоди пов`язанні із народженням двох дітей, а також весь час здійснення догляду за дитиною-інвалідом, заявлений у позовних вимогах до зарахування страхового стажу ОСОБА_1 відповідно до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у листі від 10.12.2021 за №7486-7686/3-02/8-1900/21 підлягає зарахуванню: з 01.09.1985 по 16.07.1988 період навчання у Підволочиському СПТУ- 8; з 16.12.1989 по 15.12.1992 та з 16.12.1992 по 22.09.1994 догляд за дітьми до досягнення ними трирічного віку; з 26.04.1996 по 31.12.2003 та з 01.01.2008 по 31.12.2009 догляд за особою з інвалідністю з дитинства, що повинно бути враховано при повторному розгляді заяви позивача від 30.11.2021.

Оскільки відповідачем при неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 чітко не вказано у відповіді від 10.12.202,1 які періоди не підлягають до зарахування, а які підлягають, то вказане обумовлює обрання судом способу судового захисту, шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 30 листопада 2021 року з урахуванням висновків суду в мотивувальній частині рішення суду.

Більше того, у відповіді від 10.12.2021 відповідач не спростовує факту наявності стажу у позивача, а вказує на необхідність представлення оригіналів документів, що є можливим при повторному розгляді заяви про призначення пенсії від 30.11.2021.

Суд відзначає, що поданий відзив містить додаткові підстави для не зарахування стажу ОСОБА_1 , що не відображенні в відповіді від 10.12.2021, що є не припустимим.

Згідно із ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За наведених обставин суд вважає за необхідне скористатися правом, наданим ч.2 ст.9 КАС України, та частково задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неналежного розгляду заяви позивача про призначення пенсії, поданої 30.11.2021, та зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача про призначення пенсії відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку № 22-1, з урахуванням висновків суду в мотивувальній частині рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позов підлягає до задоволення частково, то суд присуджує на користь позивача здійснені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору розмірі 454,00 грн. згідно квитанції № від 29.12.2021 на суму 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с.4).

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 30 листопада 2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 30 листопада 2021 року відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, з урахуванням висновків суду в мотивувальній частині рішення суду.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 02 травня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769);

Головуючий суддя Мандзій О.П.