Справа № 160/27496/21
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, -
30.12.2021 Приватне акціонерне товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного із позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі відповідач), у якій просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 26.08.2021 UA110080/2021/100068/1 та від 07.09.2021 №UA110080/2021/100071/1;
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з метою митного оформлення товару «Шини позашляхові марки «Maxam» було подано до м/п Дніпровської митниці ЕМД №UA110080/2021/003003 від 25.08.2021 та ЕМД №UA110080/2021/003229 від 06.09.2021 з визначенням митної вартості товару за основним методом (за ціною договору), тобто за ціною 13 850дол.США за одиницю. Проте, відповідачем безпідставно відмовлено у митному оформленні та відкориговано митну вартість із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості 2-а методу за ціною договору щодо ідентичних товарів, у зв`язку з чим необґрунтовано збільшена ціна. Позивач вважає, що відповідачу був поданий достатній пакет документів на підтвердження вартості товару. Повна вартість доставки товару на митну територію України була включена у заздалегідь визначену вартість за контрактом і здійснювалась постачальником, а тому деталі організації та вартості його транспортування не впливали на визначення митної вартості товару за основним методом. Додаткові витрати на транспортування товару ПрАТ «ПівнГЗК» не понесло. Так, відповідно до умов поставки за контрактом від 17.12.2020 №1123 з урахуванням додатку №2 від 26.03.2021 та додаткової угоди №1 від 21.05.2021, наданих до митного оформлення разом із товаросупровідними документами, всі витрати (транспортування, страхування товару тощо) вже були включені продавцем в ціну товару, відображену у документах, наданих митному органу для митного оформлення, тому надання додаткових документів, як і необхідність окремого відображення в них вартості витрат зі страхування, митним законодавством не передбачається. У зв`язку із чим, позивач вважає, що доводи, які зазначені Дніпровською митницею у рішеннях про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності або явні ознаки підробки. Надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. Таким чином, у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору. У зв`язку з чим, позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості та картки відмови є протиправними та підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
21.01.2022 позивачем усунено недоліки позову.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» зареєстроване юридичною особою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 28.10.1996, про що вчинено запис про включення відомостей про юридичну особу за кодом 00191023; основний вид господарської діяльності за КВЕД: 07.10 Добування залізних руд; інші: 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; 85.32 Професійно-технічна освіта; 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.
17.12.2020 між Приватним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (покупець) та фірмою «PROFORР COMMERCE LIMITED», Нікосія, Кіпр (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт № 1123 від 17.12.2020, предметом якого (п.1.1. контракту) продавець продає, а покупець купує товар на умовах DAP (Інкотермс-2010), Кривий Ріг, Україна, шини марки Максам, далі «товар», по ціні і якості у відповідності до Додатків, які є невід`ємною частиною цього контракту.
Згідно із п.2.3. ціни розуміються на умовах DAP Кривий Ріг, Україна, у відповідності з умовами Інкотермс в редакції 2010 року і вказуються в Додатках до контракту.
Відповідно до п.3. контракту товар має бути відвантажений у строки, вказані в Додатку №1 до цього контракту, які є невід`ємною частиною цього контракту. Товар відвантажується партіями. Під партією розуміється контейнерна партія. Відвантаження з порту Циндао, Китай.
Пунктом 6.1. контракту визначено, що продавець повідомляє засобами факсимільного зв`язку або електронною поштою про відвантаження упродовж 48 годин з моменту відправлення судна із порту відвантаження: найменування судна, дату виходу судна, найменування товару, номер контракту та коносамента, кількість місць, вартість відвантаженого товару у доларах США, вагу.
У Додатку №2 від 26.03.2021 визначено, що марка шини «Мaxam»; країна виготовлення Китай, місце призначення: Україна, ПрАТ «Північний ГЗК», Кривий Ріг, доставка здійснюється автотранспортом. Доставка з порту призначення по території України здійснюється автомобільним транспортом. Після здійснення всіх митних процедур по митному оформленню, продавець доставляє товар на склад ПрАТ «Північний ГЗК».
У Додатку №2 від 26.03.2021 також узгоджено графік поставки: до 31.05.2021 - 24 шт; до 30.07.2021 -24 шт; до 30.09.2021 - 24 шт; до 30.11. 2021 - 24 шт; до 31.01.2022- 16 шт.
21.05.2021 між сторонами контракту укладено Додаткову угоду №1 від 21.05.2021 про внесення змін до Контракту № 1123 від 17.12.2020 та Додатку №2 від 26.03.2021, а саме:
-внесено зміни до пункту 2.1 Контракту щодо збільшення суми контракту до 2 005 600,00дол.США.;
- внесено зміни до пункту 1 Додатку №2 та викладено у наступній редакції: марка шини «Мaxam Tire», країна виготовлення Китай; місце призначення: Україна, ПрАТ «Північний ГЗК», м. Кривий Ріг, станція Терни Придніпровської залізниці, код станції 457303, код отримувача 5344. Транспорт: доставка здійснюється морським, автотранспортом і/або залізницею. Часткове відвантаження дозволено;
З метою митного оформлення поставки шин згідно із Додатком №2 від 26.03.2021 Приватним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» були подані до м/п «Кривий Ріг» Дніпровської митниці до митного оформлення МД №UA110080/2021/003003 та МД № UA110080/2021/003229.
Так, згідно із ЕМД ІМ 40 ДЕ №UA110080/2021/003003 від 25.08.2021 її подано для здійснення митного оформлення товару:
У графі 42 МД № UA110080/2021/003003 заявлена митна вартість товару визначена у загальному розмірі 166200дол.США (тобто 13 850дол.США/шт), умови поставки DAP Кривий Ріг (гр.20).
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації (формато-логічний контроль) автоматизованою системою аналізу згенеровано обов`язкові форми контролю за ЕМД від 25.08.2021 № UA110080/2021/003003: 105-2 - Контроль правильності визначення митної вартості та 106-2 - Витребування документів, які підтверджують митну вартість товару.
При перевірці документів, які надані у підтвердження заявлено митної вартості, було виявлено наступні розбіжності:
1. Поставка товару «Шини внедорожні марки «Мaxam»: 33.00R51**МS403 Е4 TL заявлена на підставі зовнішньоекономічного контракту від 17.12.2020 №1123, укладеного між ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» та «PROFORP COMMERCE LIMITED», Кіпр та комерційних умовах поставки DAP Кривий Ріг. Відповідно до Додатку №2 від 26.03.2021 до контракту від 17.12.2020 №1123 найменування товару «Шини внедорожні марки «Мaxam»: 33.00R51**МS401 Е4 TL». Відповідно до всіх інших товаросупровідних документів найменування товару: «Шини внедорожні марки «Мaxam»: 33.00R51**МS403 Е4 TL».
З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, у відповідності до вимог п.2-3 ст. 53 Митного кодексу України, в рамках проведення консультацій повідомлено декларанта про необхідність протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
6)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;
7)транспортні (перевізні) документи, з урахуванням відомостей інформації митної декларації країни відправлення;
8) переклад копії митної декларації країни відправлення.
Враховуючи зазначені в повідомленні митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення, відмови декларанта від надання додаткових документів, митним органом було вирішено, що метод визначення митної вартості товарів на ціною договору (контракту) не може бути застосований.
Товар випущений у вільний обіг під гарантійні зобов`язання відповідно до ч.7 ст.55 Митного кодексу України за ЕМД №UA110080/2021/003029 від 27.08.2021.
Також, 06.09.2021 Приватним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» було подано до м/п «Кривий Ріг» Дніпровської митниці до митного оформлення ЕМД ІМ 40 ДЕ № UA110080/2021/003229 на товар:
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації (формато-логічний контроль) автоматизованою системою аналізу згенеровано обов`язкові форми контролю за ЕМД від 06.09.2021 № UA110080/2021/003229: 105-2 - Контроль правильності визначення митної вартості та 106-2 - Витребування документів, які підтверджують митну вартість товару.
При перевірці документів, які надані у підтвердження заявлено митної вартості, було виявлено наступні розбіжності:
4. Відповідно до положень частини 2 ст. 53 МКУ документами, що підтверджують рівень вартості, є страхові документи та документи, що містять відомості про страхування. Документи, що містять відомості про вартість страхування до митного оформлення не надано.
З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, у відповідності до вимог п.2-3 ст. 53 Митного кодексу України, в рамках проведення консультацій повідомлено декларанта про необхідність протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5)документи, що підтверджують відомості про вартість страхування;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;
8)транспортні (перевізні) документи, з урахуванням відомостей інформації митної декларації країни відправлення;
9) переклад копії митної декларації країни відправлення.
Враховуючи зазначені в повідомленні митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення, відмови декларанта від надання додаткових документів, митним органом було вирішено, що метод визначення митної вартості товарів на ціною договору (контракту) не може бути застосований.
Товар випущений у вільний обіг під гарантійні зобов`язання відповідно до ч.7 ст.55 Митного кодексу України за ЕМД №UA110080/2021/003234 від 07.09.2021.
Листом від 29.10.2021 №7.5-08-01-1/15/13/2976 Дніпровська митниця повідомила позивачу про відсутність підстав для скасування рішень про коригування митної вартості від 26.08.2021 №UA110080/2021/100068/1 та від 07.09.2021№UA110080/2021/100071/1.
Не погодившись із рішеннями відповідача про коригування митної вартості товарів та картами відмови у митному оформленні товару, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року).
Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної митної політики, становлять митну справу.
Митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24 ч.1 ст.4 Митного кодексу України).
Відповідно до ч.1 ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з частиною 1 статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною 4 статті 53 Митного кодексу передбачено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина 5 статті 53 Митного кодексу України).
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частина 6 статті 53 Митного кодексу України).
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частиною 1 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до частин 2, 3 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Приписами ст. 337 Митного кодексу України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно пунктом 1 частини 4 статті 54 цього Кодексу контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з частиною 2 статті 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Відповідно до частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до ч.ч.2-8 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 7 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Системний аналіз вказаних положень Митного кодексу України дає підстави дійти висновку, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 Митного кодексу України).
Згідно з частиною шостою статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27.06.2019р. в адміністративній справі №803/667/17.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на митному органі.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 31.03.2015р. у справі №21-127а15, яке враховується судом відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.
У ході судового розгляду справи встановлено, що Дніпровською митницею 26.08.2021 прийнято рішення №UA110080/2021/100068/1 про коригування митної вартості за МД № UA110080/2021/003003 та 07.09.2021 прийнято рішення №UA110080/2021/100071/1 про коригування митної вартості за МД № UA110080/2021/003229.
Підставою для здійснення коригування митної вартості за МД №UA110080/2021/003003 та №UA110080/2021/003229 в сторону збільшення ціни товару із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості (2-а метод за ціною договору щодо ідентичних товарів) стали сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості товару, а саме: при перевірці документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості, були виявлено розбіжності, про що зазначено у рішеннях та у відзиві.
Так, у рішенні №UA110080/2021/100068/1 зазначено про такі розбіжності:
1. Відповідно до Додатку №2 від 26.03.2021 до контракту від 17.12.2020 №1123 найменування товару «Шини внедорожні марки «Мaxam»: 33.00R51**МS401 Е4 TL», водночас, відповідно до всіх інших товаросупровідних документів найменування товару: «Шини внедорожні марки «Мaxam»: 33.00R51**МS403 Е4 TL».
У рішенні №UA110080/2021/100071/1 зазначено про такі розбіжності:
4. Відповідно до положень частини 2 ст. 53 МКУ документами, що підтверджують рівень вартості, є страхові документи та документи, що містять відомості про страхування. Документи, що містять відомості про вартість страхування до митного оформлення не надано.
Однак, викладені відповідачем в опорюваних рішеннях зауваження не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю.
Зауваження митного органу про те, що відповідно до Додатку №2 від 26.03.2021 до контракту від 17.12.2020 №1123 найменування товару «Шини внедорожні марки «Мaxam»: 33.00R51**МS401 Е4 TL», водночас, відповідно до всіх інших товаросупровідних документів найменування товару: «Шини внедорожні марки «Мaxam»: 33.00R51**МS403 Е4 TL» безпідставні, оскільки згідно із Додатком №2 від 26.03.2021 до Контракту № 1123 від 17.12.2020 обумовлено поставку шин позашляхових марки «Мaxam»: «33.00R51**МS403 Е4 TL», а не « 33.00R51**МS401 Е4 TL», як зазначено митним органом.
Згідно із п.1.1. Контракту № 1123 від 17.12.2020 шини марки «Мaxam» поставляються по ціні і якості у відповідності до Додатків, які є невід`ємною частиною цього контракту. Ціни розуміються на умовах DAP Кривий Ріг, Україна, у відповідності з умовами Інкотермс в редакції 2010 року і вказуються в Додатках до контракту (п.2.3.).
26.03.2021 між сторонам Контракту № 1123 від 17.12.2020 узгоджено та підписано Додаток №2 від 26.03.2021, яким обумовлено, окрім іншого, доставку товару морським та автомобільним транспортом, а саме: Відвантаження порт Циндао. Китай. Вивантаження - один з портів України (Одеса, Південний, Іллічевськ). Транспорт: доставка з порту по території України - автомобільним транспортом.
Однак, в подальшому, 21.05.2021 сторонами Контракту № 1123 від 17.12.2020 укладено Додаткову угоду №1 від 21.05.2021, якою, зокрема, внесено зміни Додатку №2 від 26.03.2021, викладено її у іншій редакції та доповнено пунктами 2-8.
Так, згідно із внесеними змінами до Додатку №2 від 26.03.2021 доставка здійснюється морським, автотранспортом і/або залізницею. Відвантаження порт Циндао. Китай. Вивантаження - порт Находка, РФ або один з портів України (Одеса, Південний, Іллічевськ). Транспорт: доставка з порту по території Росії і України здійснюється автомобільним або залізничним транспортом.
За таких обставин, використання залізничного транспорту при доставці оцінюваної партії товару, а також вивантаження товару в іншому порту (порт Находка, РФ або один з портів України (Одеса, Південний, Іллічевськ)) обумовлено Додатком №2 від 26.03.2021 з урахуванням внесених до нього змін Додатковою угодою №1 від 21.05.2021.
Матеріалами справи підтверджено, що не спростовано відповідачем, що декларантом до митного оформлення разом із МД №UA110080/2021/003003 та МД №UA110080/2021/003229 надавалась Додаткова угода №1 від 21.05.2021 до Додатку №2 від 26.03.2021, однак обґрунтувань причин її не врахування відповідачем не зазначено ані у рішеннях, що оскаржуються, ані під час судового розгляду справи у відзиві.
Враховуючи умови доставки товару за Додатком №2 від 26.03.2021 з урахуванням змін Додатковою угодою №1 від 21.05.2021, зауваження митного органу щодо розбіжностей в частині використання залізничного транспорту при доставці оцінюваної партії товару та вивантаження у іншому порту є безпідставними.
Зазначена підстава для коригування є необґрунтованою, виходячи з того, що в даному випадку партія товару за Додатком №2 від 26.03.2021 поставлялась на умовах DAP, м. Кривий Ріг згідно міжнародних торговельних правил Інкотермс 2010.
Базис поставки DAP, визначений в Міжнародних торговельних правилах «Інкотермс 2010», покладає на продавця обов`язок організувати перевезення товару до погодженого місця призначення.
Delivered at Place - скорочено DAP (постачання в місці призначення) - одна з умов (термінів) Інкотермс, що означає, що продавець виконав своє зобов`язання з постачання тоді, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Умови постачання DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення.
Термін DAP може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення. Під словом «перевізник» розуміється будь-яка особа, яка на підставі договору перевезення бере на себе зобов`язання забезпечити самому або організувати перевезення товару по залізниці, автомобільним, повітряним, морським і внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.
Суд зазначає, що за умовами поставки DAP витрати на перевезення (фрахт) сплачує продавець, однак в дійсності вони сплачуються покупцем, оскільки вартість перевезення (фрахт) включається продавцем в загальну ціну товару.
Відповідно до умов Контракту (п.1.1., п.2.3.) його сторонами погоджено поставку товару на умовах DAP (Інкотермс-2010), Кривий Ріг, Україна. Відповідні умови поставки узгоджені сторонами і в Додатку №2 від 26.03.2021 до контракту, на підставі якого поставлялась партія оцінюваного товару.
У Додатку №2 від 26.03.2021 визначено, що після здійснення всіх митних процедур по митному оформленню, продавець доставляє товар на склад ПрАТ «Північний ГЗК».
Отже, у фактурну вартість товару до неї також включені усі витрати необхідні для доставки товару в узгодженому місці (тобто, на склад ПрАТ «Північний ГЗК», м. Кривий Ріг), що узгоджується з умовами поставки DAP.
За таких обставин, відповідно до умов поставки товару за Контрактом №1123 від 17.12.2020 та Додатком №2 від 26.03.2021 до нього усі витрати необхідні для доставки товару в узгодженому місці включені у вартість товару, а тому зазначені митницею зауваження про перевалку на інший транспортний засіб, а відтак наявність додаткових витрат включені до фактурної ціни товару та не потребують додаткового підтвердження, а позиція митного органу в цій частині є помилковою.
Не враховуються зауваження митного органу про не надання до митного оформлення відомостей про вартість страхування.
Матеріалами справи підтверджено, що не спростовано відповідачем, що декларантом до митного оформлення разом із МД №UA110080/2021/003003 та МД №UA110080/2021/003229 надавався лист (калькуляція) від 10.08.2021 №10/08-2 фірми-продавця «PROFORР COMMERCE» Ltd, Нікосія, Кіпр щодо формування ціни товару з урахуванням відомостей про вартість страхування, однак обґрунтувань причин його не врахування відповідачем не зазначено ані у рішеннях, що оскаржуються, ані під час судового розгляду справи у відзиві.
Безпідставними суд вважає доводи відповідача про те, що будь-яких документів, які б підтверджували зниження конкурентної ціни декларантом надано не було. Матеріалами справи підтверджено надання позивачем як декларантом до митного оформлення листів від 03.08.2021 б/н, від 05.08.2021 №05/08-4 фірми «PROFORР COMMERCE» Ltd, Нікосія, Кіпр, щодо підстав зниження у 2021 році ціни товару. Однак, причини їх не врахування відповідачем під час винесення опорюваних рішень про коригування митної вартості товару також не обґрунтовано.
З огляду на викладене, суд вважає, що по суті вказані митним органом зауваження в носять формальний характер, що у їх сукупності та окремо кожне не вказує на наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товару.
Відповідачем не доведено, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
При цьому, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
З огляду на викладене, зазначені митницею у повідомленні декларанту та рішенні про коригування митної вартості зауваження та невідповідності, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів, та прийняття рішення про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості.
Крім того, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Обставина про наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).
Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Водночас, ціна є грошовим вираженням лише у разі коли існує рівновага між попитом та пропозицією. В інших випадках коливання цін спричиняються не вартістю, а іншими причинами.
Отже, факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався іншими особами за значно вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.01.2019 справа №815/6827/17, від 22.04.2019 справа № 815/6242/17, від 07.08.2018 справа №815/3400/17.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що надані позивачем до митного оформлення документи повною мірою підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч та невідповідностей, які б не дозволяли митному органу провести обчислення митної вартості за основним методом, документи у своїй сукупності підтверджують заявлену позивачем митну вартість та її складові частини, відомості про визначення митної вартості в цих документах є базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, достатність яких не спростована відповідачами, а тому вказані відповідачем в оспорюваних рішеннях обставини не можуть бути підставами для відмови у прийнятті митної вартості товарів, заявленої позивачем, та коригування такої митної вартості.
Митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.
Відтак, підстави для незастосування першого методу визначення митної вартості судом не встановлені, наявність підстав для коригування митної вартості товару відповідачем не доведена.
Суд зазначає, що обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом підтверджено також і у висновках Верховного Суду, викладених постанові від 06.03.2019 у справі № 809/278/17.
З таких обставин, рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару від 26.08.2021 №UA110080/2021/100068/1 та від 07.09.2021 №UA110080/2021/100071/1 прийняті не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто не відповідають критеріям, визначених частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправними та підлягають скасуванню.
Згідно з частиною 12 статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.
У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
При цьому, відповідачем не доведено належними доказами правомірність своїх рішень у спірних правовідносинах.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 6810,00грн., підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача у розмірі 6810,00грн.
Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару від 26.08.2021 № UA110080/2021/100068/1.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару від 07.09.2021 №UA110080/2021/100071/1.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 28.03.2022 року.

Суддя М.М. Бухтіярова