Справа № 140/12009/21
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2022-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2022 року ЛуцькСправа № 140/12009/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Волинській області до приватного підприємства «СМАРТЛЕНД» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі позивач, ГУ ДПС у Волинській області) звернулося з позовом до приватного підприємства «СМАРТЛЕНД» (далі відповідач, ПП «СМАРТЛЕНД») про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, застосованого на підставі рішення від 06.08.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі наказів від 29.06.2021 №1927, від 05.08.2021 №2289 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «СМАРТЛЕНД»» при виході працівниками податкового органу неодноразово за податковою адресою підприємства встановлено відсутність посадових осіб ПП «СМАРТЛЕНД», про що складено відповідні акти про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків.

Позивач вказує, що вищевказані факти унеможливлюють проведення документальної позапланової виїзної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, внаслідок чого о 15 годині 40 хвилин 06.08.2021 ГУ ДПС у Волинській області було прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ПП «СМАРТЛЕНД», обґрунтованість якого позивач просить підтвердити в судовому порядку.

Ухвалою судді від 29.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.20).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача (а.с.23-27) позовні вимоги контролюючого органу не визнав та просив відмовити в позові, посилаючись на те, що контролюючим органом не надіслано (не вручено) рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 06.08.2021 ПП «СМАРТЛЕНД», чим порушено п.94.6 ст.94 Податкового кодексу України та п.3 розділу IV Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Крім того, представник відповідача зазначив, що з позовної заяви вбачається, що рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків прийнято 06.08.2021, проте позивач звернувся до суду вже після спливу строку в 96 годин, а відтак арешт вже є припиненим. Вважає, що при встановленні обґрунтованості накладення адміністративного арешту на майно платника податків перевірці підлягає накладення арешту саме в межах вказаного 96-ти годинного строку та у випадку його пропуску арешт вважається припиненим.

Також вказує на те, що накази від 29.06.2021 №1927 та від 05.08.2021 №2289 всупереч вимогам статті 42 та статті 81 Податкового кодексу України не були попередньо направлені чи вручені підприємству, що є порушення процедури проведення документальних позапланових перевірок контролюючим органом, а відтак у контролюючого органу, в силу пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України були відсутні права на проведення таких перевірок.

При цьому, посилаючись на протиправність застосування адміністративного арешту майна, зазначає, що в позовній заяві контролюючим органом не вказано на підставі якого саме підпункту виникло право на застосування адміністративного арешту. В самому ж рішенні фігурує підпункт 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПКУ з формулюванням: платник податків відмовляється від проведення перевірки. Проте, представник відповідача зауважує, що позивач не відмовлявся від проведення вищезазначених перевірок. Додані акти про неможливість проведення відповідних перевірок свідчать лише про той факт, що контролюючим органом не вчинено відповідних заходів з метою проведення цих перевірок.

Крім того, на його думку, акти від 30.06.2021, 01.07.2021, 06.08.2021 не підтверджують, а тим паче не фіксують факт відмови платника податків від проведення перевірок. Також у актах від 30.06.2021 і 01.07.2021 відсутні години їх складання, а також години виходу на перевірки, припускає, що такі могли бути здійсненні у неробочі години, і звичайно тоді на місці були відсутні працівники підприємства.

Щодо виходу 06.08.2021 зауважує, що 03.08.2021 відбулася зміна власника та директора підприємства. Так, як слідує з наказу від 04.08.2021 №6 з 04.08.2021 до виконання обов`язків приступив новий директор. Згідно наказу від 05.08.2021 №7 директор в службових питаннях відбув у службове відрядження, а тому його відсутність була законною. Також звертає увагу, що контролюючий орган був поінформований про факт зміни власника та керівника, оскільки дані ЄДРПОУ в автоматичному режимі синхронізуються із даними податкової служби.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) ГУ ДПС у Волинській області було видано накази від 29.06.2021 №1927, від 05.08.2021 №2289 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «СМАРТЛЕНД» щодо дотримання податкового законодавства:

- при декларуванні за травень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах з лютого 2021 по квітень 2021 року;

- при декларуванні за червень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах з лютого 2021 року (а.с.6-7).

З метою проведення перевірки згідно вказаних наказів та на підставі направлень від 29.06.2021 №1869, №1868, від 05.08.2021 №2298, №2297 (а.с.8-11) службовими особами ГУ ДПС у Волинській області було здійснено виїзди за юридичною адресою ПП «СМАРТЛЕНД»: Волинська обл., м.Луцьк, вул.Шопена, 22/111.

При прибутті 30.06.2021, 01.07.2021, 06.08.2021 за юридичною адресою ПП «СМАРТЛЕНД» встановлено відсутність платника податку за юридичною адресою, про що складено відповідні акти перевірки місцезнаходження платника податків та неможливості проведення перевірки від 30.06.2021 №634/07-02/43741467 та від 01.07.2021 №642/07-02/43741467 та неможливості проведення перевірки від 06.08.2021 №845/07-02/43741467 (а.с.13-15).

Крім того, ГУ ДПС у Волинській області направлено лист від 01.07.2021 №10460/6/03-20-07-02-06 директору ПП «СМАРТЛЕНД» з проханням забезпечити присутність посадових осіб або інших законних представників підприємства з метою отримання копії наказу та ознайомлення з направленнями на проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «СМАРТЛЕНД» (а.с.12).

06.08.2021 о 15:40 начальником ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків (а.с.5).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи; допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 20.1.4 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Статтею 80 ПК України врегульовано порядок проведення фактичних перевірок. Зокрема, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Водночас пунктом 81.2 статті 81 ПК України визначено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.

Відповідно до статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом. Арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу. Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті. Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження (пункт 94.6 ПК України).

Пунктом 94.10 статті 94 ПК України передбачено, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

У свою чергу відповідно до підпункту 94.19.1. пункту 94.19. статті 94 ПК України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, слід дійти висновку про те, що за наявності відповідних умов, визначених у пункті 94.2 статті 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов`язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.

Таким чином, у разі коли минуло 96 годин з моменту застосування адміністративного арешту він припиняється в силу закону незалежно від причин, з яких рішення суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту не було прийнято.

Отже, вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, заявлені поза межами 96-годинного строку, не є такими, що можуть бути задоволеними, адже, у цьому випадку, відсутні відповідні обставини, з якими положення статті 94 ПК України пов`язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов`язків.

Аналогічна позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах 16.12.2020 у справі №820/5045/18, від 22.01.2021 року у справі №803/205/16, від 14.01.2021 у справі №815/3986/16, від 21.04.2021 у справі №820/1895/17.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ПП «СМАРТЛЕНД» прийнято позивачем об 15 год 40 хв 06.08.2021.

В той же час, ГУ ДПС у Волинській області звернулося до суду з адміністративним позовом про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, на підставі якого відкрито провадження у цій справі, 29.10.2021, тобто зі спливом строку, встановленого пунктом 94.10 статті 94 ПК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна згідно з рішенням ГУ ДПС у Волинській області від 06.08.2021, з огляду на що позовні вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 243-297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій