Справа № 120/13906/21-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 травня 2022 р. Справа № 120/13906/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Щедра нива" до Уланівської сільської ради; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ХОРС 2020" про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Щедра нива" (далі ТОВ "Щедра нива", позивач) з адміністративним позовом до Уланівської сільської ради (далі Уланівська СР, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на протиправність рішення 12 сесії 8 скликання Уланівської СР №242 від 29.07.2021 "Про надання дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки невитребуваних паїв для ведення товарного с/г виробництва", яким Товариству з обмеженою відповідальністю "ХОРС 2020" (далі - ТОВ "ХОРС 2020") надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) невитребуваних паїв, що розташовані на території Уланівської сільської ради (за межами с.Кропивна та с.Клітенка) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач вважає, що надання відповідачем дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки невитребуваних паїв для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТОВ "ХОРС 2020" без вчинення відповідачем відповідних дій щодо проведення інвентаризації земель на території Уланівської СР є передчасним грубим порушенням та недотриманням законодавчих норм, які регламентують порядок розпорядження землями невитребуваних паїв.

Позивач звертає увагу, на той факт, що TOB "ХОРС 2020" не є відповідною особою, яка має право на земельну частку (пай), як і не є орендарем вказаних відповідачем у рішенні №242 від 29.07.2021 невитребуваних паїв, а тому, на думку позивача, не має права на отримання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) таких невитребуваних паїв.

ТОВ "Щедра нива" переконане, що саме Уланівська СР як розпорядник земельними ділянками невитребуваних паїв, що розташовані на території Уланівської СР, з метою упорядкування земельних ділянок за межами с. Копивна загальною площею 9,7507 га (номери ділянок 217, 221, 76) та за межами с. Клітенка загальною площею 20,6596 га, власники яких померли, а саме (номери ділянок 97, 80, 141, 96, 137, 110), уповноважена бути замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель з метою формування їх у земельні ділянки, упорядкування земельних ділянок, присвоєння їм кадастрового номеру та подальшого внесення до Державного земельного кадастру.

Ухвалою від 28.10.2021 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Також вказаною ухвалою залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ТОВ "ХОРС 2020", повідомлено позивача про необхідність виконання обов`язку із направлення третій особі копій позовної заяви з додатками, та надання доказів такого направлення суду до початку розгляду справи по суті та встановлено сторонам, третій особі строк для подання заяв по суті спору.

05.11.2021 від відповідача надійшла заява із назвою "відзив на позовну заяву", у якій він просить розглянути справу за наявними у ній матеріалами. До заяви додано копії клопотань ТОВ "ХОРС 2020" від 05.07.2021.

Відповідно до положень ст. 162 КАС України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Відзив повинен містити:

1) найменування (ім`я) позивача і номер справи;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти, за наявності;

3) у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем;

4) обставини, які визнаються відповідачем;

5) заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права;

6) перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання.

Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Дослідивши зміст поданої відповідачем заяви із назвою "відзив на позовну заяву", суд дійшов висновку, що така заява не є відзивом, оскільки не містить заперечень проти позову та не відповідає визначеним процесуальним законом вимогам.

Відтак, суд констатує, що у встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав.

22.11.2021 позивач надав суду докази направлення третій особі копій позовної заяви з додатками.

07.12.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від ТОВ "ХОРС 2020", в якому третя особа просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свою позицію мотивує тим, що у разі якщо невитребуваний земельний пай не сформований, визначається в умовних кадастрових гектарах, він не є земельною ділянкою та права на його використання не можуть бути зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Якщо ж така земля має межі, їй присвоєний кадастровий номер - це є земельна ділянка у розумінні положень чинного земельного законодавства. Нерозподілені земельні ділянки/невитребувані паї передаються в оренду лише після формування їх у земельні ділянки, право оренди такого об`єкта нерухомого майна підлягає державній реєстрації.

В обґрунтування відзиву третя особа також зазначає, що ТОВ "ХОРС 2020" звернулось до розпорядника невитребуваних земельних часток (паїв) з проханням надати дозвіл на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки невитребуваних паїв для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що дасть можливість присвоїти кадастровий номер. Наголошує, що невитребувані паї за межами с. Кропивна та за межами с. Клітенка несформовані як земельна ділянка, а тому передача таких земель в оренду неможлива.

Частиною 4 статті 159 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Водночас, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що розгляд справи по суті розпочався, інших заяв і документів не надходило, а визначений строк для їх подання закінчився, клопотань щодо продовження процесуального строку не надходило, відтак суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

Розпорядженням Хмільницької районної державної адміністрації від 18.01.2018 №34 надано ТОВ "Щедра нива" у строкове платне користування невитребувані земельні ділянки (паї) загальною площею 52,5350 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кропивнянської сільської ради терміном до 31.12.2067. На підставі даного розпорядження було укладено відповідні договори оренди земельних ділянок від 02.02.2018 між ТОВ "Щедра нива" та Хмільницькою районною державною адміністрацією.

Рішенням 12 сесії 8 скликання Уланівської СР №242 від 29.07.2021 "Про надання дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки невитребуваних паїв для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" ТОВ "ХОРС 2020" на підставі поданого клопотання від 05.07.2021 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) невитребуваних паїв, що розташовані на території Уланівської сільської ради (за межами с.Кропивна та с.Клітенка) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: за межами с. Кропивна загальною площею 9,7507 га (номери ділянок 217, 221, 76); за межами с.Клітенка загальною площею 20,6596 га власники яких померли, а саме (номери ділянок 97, 80, 141, 96, 137, 110).

ТОВ "Щедра нива", вважаючи вказане рішення №242 від 29.07.2021 протиправним та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства, звернулося до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин та обставин справи, суд керується наступним.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля визнана основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини першої ст. 3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 3 статті 2 ЗК України об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Стаття 12 ЗК України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин на території відповідної ради.

В свою чергу правовідносини щодо земельних часток (паїв) регулюються спеціальним Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003, який визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв).

Порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям був передбачений указом Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 № 720/95.

Відповідно до положень вказаного нормативно-правового акту паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах визначаються виходячи вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектар сільськогосподарських угідь для даного підприємства, кооперативу, товариства.

З огляду на зазначене, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах, а місцезнаходження та межі такої земельної частки (паю) не визначені.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" від 10.07.2018 № 2498-VIII, з 01.01.2019 набули чинності зміни до ст.5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) ", відповідно до яких повноваження щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) перейшли до сільських, селищних, міських рад.

Статтею 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначено, що нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Із наведених визначень видно, що нерозподіленими є саме земельні ділянки, а невитребуваними земельні частки (паї).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю.

У разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.

Така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним.

За позовом власнику невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємцю у разі пропуску строку для оформлення права власності на земельну ділянку з поважної причини суд може визначити додатковий строк, достатній для такого оформлення. У разі відсутності земель сільськогосподарських угідь колективної власності така земельна частка (пай) може бути виділена в натурі (на місцевості) за рахунок земель запасу комунальної власності відповідної територіальної громади (за наявності таких земель).

Протягом 7 років з дня державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку, сформовану з невитребуваної земельної частки (паю), забороняється передача її у приватну власність (крім передачі її власнику невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємцям).

Враховуючи викладене, власнику документа, що посвідчує право на земельну частку (пай) або його спадкоємцю встановлюється кінцевий строк для оформлення права власності на таку земельну ділянку - до 01.01.2025.

Таким чином, органи місцевого самоврядування мають право тимчасово розпоряджатися землями колективної власності шляхом передачі їх в оренду до моменту державної реєстрації права власності на них, з 2025 року звертатись до суду із заявою про передачу до комунальної власності земельних ділянок колективної власності в порядку визнання майна безхазяйним (із встановленням права власників не витребуваних (нерозподілених) земельних ділянок, які з поважних причин пропустили строк виділення їх в натурі (на місцевості) та безоплатно одержати земельні ділянки із земель комунальної власності.

При цьому варто зауважити, що чинне законодавство, зокрема, Закон України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" не передбачає повноважень державних органів чи органів місцевого самоврядування передавати в оренду земельні частки (паї) до їх формування у земельні ділянки.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 902/569/17.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі (ч. 3 ст. 79-1 ЗК України).

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч. 4 ст. 79-1 ЗК України).

Таким чином, передумовою для надання невитребуваної земельної частки (паю) в користування на умовах оренди є формування його як земельної ділянки через розроблення відповідної технічної документації із землеустрою.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Згідно із статтею 25 цього Закону документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видами документації із землеустрою, зокрема, є технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (п. і).

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

З метою здійснення всіх дій щодо формування земельних ділянок Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" від 10.07.2018 № 2498-VIII органи розпорядження землею було наділено повноваженнями щодо інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення.

За приписами ст. 35 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 № 858-IV інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення Державного земельного кадастру, виявлення та виправлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

У разі виявлення при проведенні інвентаризації земель державної та комунальної власності земель, не віднесених до тієї чи іншої категорії, віднесення таких земель до відповідної категорії здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування на підставі відповідної документації із землеустрою, погодженої та затвердженої в установленому законом порядку.

Порядок проведення інвентаризації земель затверджується Кабінетом Міністрів України.

Інвентаризація масиву земель сільськогосподарського призначення проводиться з такими особливостями:

а) підставою для проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення є: для земель державної власності - рішення органу виконавчої влади, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою; в інших випадках - рішення сільської, селищної, міської ради, на території якої знаходиться масив;

б) при проведенні інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення здійснюються заходи щодо: внесення до Державного земельного кадастру відомостей про сформовані земельні ділянки, відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру; формування невитребуваних (нерозподілених) земельних ділянок; формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення під польовими дорогами; формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення під полезахисними лісовими смугами та іншими захисними насадженнями, які обмежують масив та земельні ділянки, розташовані уздовж масиву; виправлення помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру щодо меж земельних ділянок та інших відомостей про земельні ділянки.

За результатами проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення відомості про такий масив та про земельні ділянки, розташовані в ньому (у разі їх формування або за відсутності відомостей про них у Державному земельному кадастрі), вносяться до Державного земельного кадастру, про що замовник документації із землеустрою письмово повідомляє власників та користувачів земельних ділянок.

Відповідно до частини 3 статті 35 Закону №858-ІV постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №476 затверджено Порядок проведення інвентаризації земель (далі- Порядок №476, в редакцій, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Вказаний Порядок визначає вимоги щодо проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою та складання за її результатами технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель (далі - технічна документація).

Згідно з пунктом 2 Порядку №476 інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення Державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Пунктом 5 Порядку №476 передбачено, що об`єктами інвентаризації земель є територія України, територія адміністративно-територіальних одиниць або їх частин, масив земель сільськогосподарського призначення, окремі земельні ділянки.

Відповідно до пунктів 8, 9 Порядку №476 підставою для проведення інвентаризації земель с рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим чи органу місцевого самоврядування щодо виконання відповідних робіт, договори, укладені між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками технічної документації (далі - виконавці), судові рішення.

Підставою для проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення є: для земель державної власності - рішення органу виконавчої влади, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою; в інших випадках - рішення сільської, селищної, міської ради, на території якої розташований масив.

Замовниками технічної документації (далі - замовники) можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим чи органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Як слідує із зазначених норм права, інвентаризація земель має на меті, у тому числі, встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, а також визначення переліку земель, які надані у власність (користування) та наявність документів, що посвідчують права на такі ділянки. Крім того, встановлюється перелік земель які не надані у власність або користування. Саме проведення інвентаризації покликано встановити наявність та обсяг права на відповідні земельні ділянки.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель розробляється за рішенням власників (розпорядників) земельних ділянок або за рішенням сільських, селищних, міських рад.

Рішення про розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення приймається у порядку, визначеному статтею 35 цього Закону.

Виходячи з консолідованого змісту статей зазначених вище нормативно-правових актів, можна дійти висновку, що саме Уланівська СР як розпорядник невитребуваних паїв, що розташовані на території Уланівської СР, уповноважена прийняти рішення щодо проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення. Таке рішення є підставою для розробки відповідної технічної документації із землеустрою, присвоєння їм кадастрового номеру та подальшого внесення до Державного земельного кадастру.

Оскаржуваним Рішенням 12 сесії 8 скликання Уланівської СР №242 від 29.07.2021 "Про надання дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки невитребуваних паїв для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" ТОВ "ХОРС 2020" на підставі поданого клопотання від 05.07.2021 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (па місцевості) невитребуваних паїв, що розташовані на території Уланівської сільської ради (за межами с.Кропивна та с.Клітенка) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: за межами с. Копне па загальною площею 9,7507 га (номери ділянок 217, 221, 76); за межами с.Клітенка загальною площею 20,6596 га власники яких померли, а саме (номери ділянок 97, 80,141, 96, 137, 110).

На переконання суду, надання відповідачем дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки невитребуваних паїв для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТОВ "ХОРС 2020" без вчинення відповідних дій щодо проведення інвентаризації земель на території Уланівської СР є передчасним порушенням та недотриманням законодавчих норм, які регламентують порядок розпорядження землями невитребуваних паїв.

Крім того, відповідно до ст. 55 Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.

Суд звертає увагу, на той факт, що TOB "ХОРС 2020" не є відповідною особою, яка має право на земельну частку (пай), як і не є орендарем вказаних відповідачем у рішенні №242 від 29.07.2021 невитребуваних паїв, а тому не має права на отримання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) невитребуваних паїв. Такі невитребувані паї відповідно до розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 18.01.2018 №34 та укладених договорів оренди земельних ділянок від 02.02.2018 надані ТОВ "Щедра нива".

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 , серія A, № 303-A, п.29).

Згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із обставин, встановлених судом у цій справі, надавши оцінку наведеним мотивам кожної із сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2270,00 грн належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Щедра нива" - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення 12 сесії 8 скликання Уланівської сільської ради від 29.07.2021 № 242 "Про надання дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки невитребуваних паїв для ведення товарного сільськогосподарського виробництва".

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Щедра нива" за рахунок бюджетних асигнувань Уланівської сільської ради сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Щедра нива" (22026, Вінницька область, Хмільницький район, с. Клітенка, )

Відповідач: Уланівська сільська рада (22032, Вінницька область, Хмільницький район, с. Уланів, вул. Миру, 9, )

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ХОРС 2020" (09106, Київська область, м. Біла Церква, вул. Вернадського, буд. 6, кв. 216, )

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна