Справа № 540/6795/21
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2022-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/6795/21
Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Служби безпеки України в Херсонській області в особі начальника Криворучка Сергія Миколайовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

04 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Служби безпеки України в Херсонській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача по невиплаті належного грошового забезпечення за період з травня 2021 року по 31 серпня 2021 року та не проведення індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2018 року по 31.08.2021 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача суму грошового забезпечення за період з 01.05.2021 року по 31.08.2021 року (включно) в розмірі 98 200 грн.;

- зобов`язати управління Служби безпеки України в Херсонській області провести нарахування та сплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2018 року по 31.08.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначав, що 21 вересня 2017 року з позивачем було укладено черговий контракт про проходження військової служби в УСБУ в Херсонській області. 19.11.2020 відповідачем було видано наказ №1598-ос/дск, за яким позивача за пп. «б» п.48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України від 27.12.2007року №1262/2007 було виведено у розпорядження начальника УСБУ в Херсонській області по посаді начальника сектору районного відділу Управління. З наказом позивача ознайомлено 27.01.2021. З 18.05.2021 позивачу відповідачем не було доплачена частина грошового забезпечення, було всього сплачено за травень 2021 року 13800 грн. замість 28000 грн. У червні-серпні 2021 року відповідач не здійснив жодних виплат, що є грубим порушенням вимог контракту, тому загальна сума не виплати грошового забезпечення без індексації складає 98 200 грн., без врахування підвищення грошового забезпечення, які позивач просить стягнути в примусовому порядку.

З 2018 року по серпень 2021 року (включно) позивачу не було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення. Згідно статті 9 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-Х1І грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Таким законом є Закон України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 1282-ХІІ).

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначав, що підпунктом «б» пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року № 1262/2007 (далі - Положення № 1262) передбачено, зарахування військовослужбовців Служби безпеки України у розпорядження прямих начальників (командирів), допускається у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів - до 3 місяців. Наказом Голови СБУ від 19.11.2020 року № 1598-ос/дск ОСОБА_1 зараховано у розпорядження начальника УСБУ в Херсонській області за посадою начальника сектору за пп. «б» п. 48 Положення № 1262 (зміна організаційно - штатної побудови Новокаховського МРВ Управління) - наказ Голови СБУ № 1022/дск від 17.09.2020 року) на строк з 19.11.2020 року по 18.02.2021 року, зі збереженням встановленого грошового забезпечення по попередній посаді. Відповідно пункту 2 глави 1 розділу 4 Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженої наказом Центрального управління Служби безпеки України № 515/дск (далі - Інструкція № 515/дск), за військовослужбовцями, зарахованими у розпорядження відповідних начальників або керівників (крім тих, що зараховані з розпорядження за підставами, передбаченими підпунктом «в» - у випадках, передбачених пунктом 1 глави 4 цього розділу, а також підпунктами «е», «є», та «ж» пункту 48 Положенні № 1262), зберігається виплата грошового забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, протягом строків перебування у розпорядженні, передбачених пунктом - Положення № 1262, а у випадках, коли такі строки не визначені, - протягом шести місяці: : дня зарахування у розпорядження. Пунктом 7 глави 1 розділу 4 Інструкції № 515 д: встановлено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, зазначеним у пункті 2 глави 1 цього розділу здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військова званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які мають постійній характер, що були встановлені таким військовослужбовцям на момент зарахування : розпорядження. Строк перебування ОСОБА_1 у розпорядженні начальний Управління, із збереженням грошового забезпечення, продовжувався наказами начальника Управління № 30-ос/дск від 01.02.2021 року, № 123-ос/дек від 06.04.2021. В період з 19.11.2021 року 18.05.2021 року включно ОСОБА_1 нараховувалось та сплачувалось щомісячне грошове забезпечення у розмірі, встановленому йому по посаді начальника 2 сектору Новокаховського МРВ УСБУ в Херсонській області, а саме: посадовий оклад 6480 гривень; оклад за військовим званням - 1410,00 гривень; надбавка за вислугу років -3550,50 гривень; премія - 648,00 гривень; надбавка за особливості проходження служби 10868,48 гривень; надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 972,00 гривень; надбавка за конфіденційне співробітництво - 324,00 гривень; індексація - 226,29 гривень; всього нараховано 24 479, 27 гривень; утримано ПДФО (18%) - 4 406, 27 гривень; утримано військовий збір (1,5%) - 367, 19 гривень; компенсовано ПДФО (18%) - 4 406, 27 грн., всього 24 112, 08 гривень. Після спливу 18.05.2021 року максимального терміну перебування у розпорядженні начальника Управління (з урахуванням продовжень строку розпорядження) із збереженням виплати грошового забезпечення, та враховуючи, що протягом даного терміну ОСОБА_1 не був призначений на посаду в СБУ або звільнений з військової служби, з 19.05.2021 року виплата йому грошового забезпечення, у відповідності до вимог пункту 2 глави 1 розділу 4 Інструкції № 515/дск, припинена.

Щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення, то відповідач вказує про те, що у січні та лютому 2018 року величина індексу споживчих цін не перевищувала поріг 103 відсотка, тому індексація грошових доходів не нараховувалась та не виплачувалась. З 01.03.2018 року набрала чинності Постанова КМУ № 704 від 30.08.2017 року (далі Постанова № 704) «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджені нові тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, схема тарифних розрядів, схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям. На виконання п. 3 Постанови КМУ № 704 Центральним Управлінням СБУ затверджена Інструкція про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої наказом Служби Безпеки України від 10.04.2018 року №515/дск (далі - Інструкція № 515/дск), якою, крім іншого, визначено склад грошового забезпечення (розділ II), щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення (розділ III) та правила виплати грошового забезпечення (розділ IV). Інструкція № 515/дск, з урахуванням специфіки діяльності Служби безпеки України, відтворює та розвиває положення Постанови № 704, та приписи Інструкції № 515/дск кореспондуються з правилами, установленими Постановою № 704.

У відповідності до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078, базовим місяцем обчислення індексу споживчих цін для військовослужбовців СБУ у зв`язку з набранням чинності Постановою №704, став березень 2018 року. При цьому, відповідно до абзацу 3 пункту 1-1 Порядку № 1078, індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Починаючи з березня 2018 року, індекс споживчих цін перевищив установлений поріг індексації у розмірі 103 відсотки лише у жовтні 2018 року. Підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. У зв`язку з перевищенням у жовтні 2018 року індексу споживчих цін установленого порогового розміру 103 відсотки, ОСОБА_1 нарахована та виплачена індексація грошових доходів за період з грудня 2018 року по листопад 2019 року, що підтверджується розрахунковою відомістю ОСОБА_1 за грудень 2019 року - код 176 «Індексація грошових доходів». У подальшому, в період з грудня 2019 року по 06.09.2021 року індексація доходів ОСОБА_1 сплачувалась щомісяця у встановленому порядку, що підтверджуються відповідними розрахунковими відомостями за період з 01.01.2018 року по 06.09.2021 року та довідкою УСБУ в Херсонській області № 71 /22/68- 7943 від 25.11.2021 року.

01.12.2021 року позивач надав відповідь на відзив, в якій вказує, що додані до відзиву відповідачем копії розрахункових відомостей, лист індексації споживчих цін, не відповідають критерію доказів в даній справі, не мають обов`язкових реквізитів, не і підписані жодною особою фінансового підрозділу, керівником органу, не мають і джерела їх отримання особою, яка засвідчила ці копії навіть цифровим підписом, не зазначено, де саме зберігаються оригінали.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління служби безпеки України Херсонській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 у встановленому чинним законодавством України порядку грошового забезпечення за період перебування у розпорядженні начальника Управління СБУ в Херсонській області 19.05.2021 року по 31.08.2021 року. Зобов`язано Управління служби безпеки України в Херсонській області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 ) у встановленому чинним законодавством України порядку грошові забезпечення за період перебування у розпорядженні начальника Управління СБУ Херсонській області з 19.05.2021 року по 31.08.2021 року. Визнано протиправною бездіяльність Управління служби безпеки України : Херсонській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період січень-лютий 2018 року. Зобов`язано Управління служби безпеки України в Херсонській області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період січень, лютий 2018 року. В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про зміну в мотивувальній та резолютивній частинах судового рішення.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржено в частині висновків тому, на підставі ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

20.07.2017 року з позивачем укладено контракт про проходження військової служби у Службі безпеки України, строком дії з 21.09.2017 року по 20.09.2022 року.

У період до 19.11.2020 року позивач займав посаду начальника 2 сектору Новокаховського МРВ УСБУ в Херсонській області, маючи військове звання підполковник.

Наказом Голови СБУ від 19.11.2020 року № 1598-ос/дск ОСОБА_1 зараховано у розпорядження начальника УСБУ в Херсонській області за посадою начальника сектору за пп. «б» п. 48 Положення № 1262 (у разі проведення організаційних заходів зміна організаційно-штатної побудови Новокаховського МРВ Управління - наказ Голови СБУ №1022/дск від 17.09.2020 року) на строк з 19.11.2020 року по 18.02.2021 року, зі збереженням встановленого грошового забезпечення по попередній посаді.

На підставі зазначених вимог Положення № 1262 та Інструкції № 515/дск, строк перебування ОСОБА_1 у розпорядженні начальника Управління, із збереженню грошового забезпечення, продовжувався наказами начальника Управління № 30-ос/дск віт. 01.02.2021 року, № 123-ос/дск від 06.04.2021 року.

Після спливу 18.05.2021 року максимального терміну перебування у розпорядженні начальника Управління (з урахуванням з продовжень строку розпорядження) із збереженню виплати грошового забезпечення, та враховуючи, що протягом даного терміну ОСОБА_1 не був призначений на посаду в СБУ або звільнений з військової служби, з 19.05.2021 року припинена виплата йому грошового забезпечення з посиланням відповідача на приписі пункту 2 глави 1 розділу 4 Інструкції № 515/дск.

З 01 по 18 травня 2021 року було нараховано 14685 грн. 54 коп. грошового забезпечення та виплачено позивачу 14465 грн. 26 коп. грошового забезпечення. В подальшому за період з 19.05.2021 року по вересень 2021 року (включно) грошове забезпечення не нараховувалось та не виплачувалось, а виплачувалась тільки премія та індексація грошових доходів за квітень, травень 2021 року.

Відповідачем надано суду розрахункові відомості за спірний період, з яких вбачається, що у грудні 2019 року ОСОБА_1 нараховано грошове забезпечення в сумі 31876 грн. 80 коп., в тому числі індексація грошових доходів за період з грудня 2018 року по листопад 2019 року, в подальшому індексація виплачувалась щомісячно за попередній місяць служби, що підтверджено розрахунковими відомостями та довідкою №71/22/68-7943 від 25.11.2021 року за підписом начальника УСБУ в Херсонські області та начальника фінансового підрозділу УСБУ в Херсонській області.

Не погоджуючись із недоплатою грошового забезпечення, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок зарахування військовослужбовців СБУ у розпорядження, та проходження військової служби у цьому статусі регулюються пунктом 48 Положення № 1262, пунктам 4.9-4.11 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої наказом СБУ № 772 від 14.10.2008 (далі - Інструкція № 772), та главою 1 розділу IV Інструкції № 515/дск.

Відповідно абзацу 1 п. 4.9 Інструкції № 772 зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних начальників (пункт 48 Положення) - це визначення їх тимчасового службово-посадового становища, коли вони проходять військову службу у підпорядкуванні відповідних начальників, але без призначення на конкретні посади.

Пунктом 48 Положення №1262, зокрема, передбачено, що військовослужбовці, зараховані в розпорядження, продовжують проходити військову службу та виконують обов`язки військової служби (завдання) у межах, визначених тією посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають. За ними зберігається матеріальне та грошове забезпечення всіх видів за посадами, що вони займали, якщо інше не передбачено законодавством.

Після закінчення строку перебування військовослужбовця у розпорядженні, а також у разі відсутності підстав для подальшого перебування в розпорядженні він призначається на посаду або звільняється з військової служби установленому порядку.

Військовослужбовець, який після закінчення строку перебування у розпорядженні у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів не призначений на посаду через відсутність вакантних посад (рівної або нижчої не більш як на один ступінь) у Службі безпеки України або через ненадання військовослужбовцем згоди на призначення на іншу нижчу посаду, звільняється в установленому порядку з військової служби.

У той же час зазначаємо, що порядок пошуку посади, а також порядок звільнення військовослужбовця, зарахованого у розпорядження за підпунктом «і» пункту 48 Положення № 1262, згідно пункту 4.10 Інструкції № 772, відрізняється від тих, що застосовуються до військовослужбовців, зарахованих у опорядження з інших підстав.

Так, абзацами 3-6, 8-9 пункту 4.10 Інструкції № 772 встановлено, що тонізація роботи з такими військовослужбовцями та вирішення питання їх дальшого службового використання здійснюється відповідно до пунктів 4.9- 15,4.17 цього розділу.

З військовослужбовцем, якого звільнено з посади у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів та зараховано у розпорядження, начальник, у розпорядження якого він зарахований, або один із його заступників проводить бесіду, під час якої ознайомлює його з наказом про зарахування у розпорядження, роз`яснює права та обов`язки, пов`язані з перебуванням у розпорядженні, особливості виплати грошового забезпечення, доводить часові функціональні обов`язки на період перебування у розпорядженні, а також попереджає про те, що у разі, якщо до завершення строку перебування у розпорядженні він не буде призначений на штатну посаду відповідно до пунктів 6 Положення, у встановленому порядку вирішуватиметься питання про можливість його подальшого використання на військовій службі. Результати цієї бесіди оформлюються довідкою (рапортом), яка (який) долучається до частини «Особова справа» матеріалів особової справи військовослужбовця.

Призначення військовослужбовців, посади яких скорочуються або які зараховані у розпорядження, здійснюється відповідно до вимог пункту 1.3 розділу І цієї Інструкції та пункту 4.3 цього розділу.

У разі відсутності в органі, підрозділі, закладі, установі посади, яка є рівною або нижчою (не більш як на один ступінь, виходячи з граничного військового звання, передбаченого за посадою) посади, яку займав військовослужбовець до зарахування в розпорядження, та у разі наявності у військовослужбовця фахової підготовки, достатнього досвіду за відповідними напрямками оперативно-службової діяльності керівник цього органу, підрозділу, закладу, установи не пізніше місяця з дня зарахування військовослужбовця у розпорядження організовує через Управління роботи з особовим складом підбір відповідних посад у системі Служби безпеки України з урахуванням результатів попередньої діяльності, стану здоров`я.

У разі неможливості призначення військовослужбовця, який перебуває в розпорядженні у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на рівну посаду відповідним начальником приймається рішення про його призначення на нижчу посаду (не більш як на один ступінь, виходячи з граничного військового звання, передбаченого за посадою) або за згодою військовослужбовця на іншу нижчу посаду.

У випадку відсутності відповідних вакантних посад або через ненадання військовослужбовцем згоди на його призначення на іншу нижчу посаду після закінчення строку перебування військовослужбовця у розпорядженні (з урахуванням його продовження відповідно до пункту 4.14 цього розділу) стосовно військовослужбовця приймається рішення про неможливість його подальшого службового використання, що оформлюється висновком, який затверджується начальниками органів, підрозділів, закладів, установ.

При цьому зазначаємо, що жодною нормою Положення № 1262 та Інструкції № 772 не встановлений обов`язок щодо обов`язковості звільнення військовослужбовця з військової служби у разі закінчення строку розпорядження, зазначеного у відповідному наказі, та не призначення його у цей строк на посаду.

Навпаки, зазначені вище норми вказують, що начальник, у розпорядженні якого перебуває військовослужбовець, повинен вжити всіх можливих заходів щодо його призначення, навіть якщо строк розпорядження, визначений у відповідному наказі, сплив. А звільнення застосовується як виключення у разі об`єктивної неможливості призначення або незгоди військовослужбовця із запропонованими посадами.

Єдиним обмеженням у випадку сплину строку, є припинення виплати грошового забезпечення, як це вказано у пункті 2 глави 1 розділу IV Інструкції №515/дск.

З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо висновків про перебування ОСОБА_1 у розпорядженні начальника Управління після 19.05.2021 року, є обґрунтованим та таким, що відповідає нормам Положення № 1262 та Інструкції № 772, а тому зміні у цій частині не підлягає.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Поряд з цим, слід зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.