Справа № 420/5089/20
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/5089/20
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової академії (м. Одеса) на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 26 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової академії про визнання протиправними дій та стягнення індексації грошового забезпечення,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса). Суд визнав протиправними дії відповідача щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 18.11.2019 року включно та зобов`язав Військову академію нарахувати та виплатити позивачеві індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 18.11.2019 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 18.11.2019 року - березень 2018 року, з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078. В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

Судове рішення набрало законної сили 28.09.2020 року (а.с. 60-71, 103).

17.12.2021 року від позивача надійшла заява про визнання протиправними дій відповідача під час виконання судового рішення, подана в порядку статті 383 КАС України.

В обґрунтування вказаної заяви позивачем зазначено, що Військовою академією на виконання рішення суду йому виплачена індексація грошового забезпечення за період 01.01.2016 року - 28.02.2018 року у розмірі 4435,66 грн. із застосуванням базового місяця - січень 2016 року. На підтвердження фактичного не виконання рішення суду позивачем надано довідку-розрахунок від 12.08.2021 року №6/66/168.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції та фактичні обставини справи.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року заяву задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Військової академії, які полягають у застосуванні січня 2016 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року та протиправною бездіяльність Військової академії, яка полягає у незастосуванні абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України вiд 17.07.2003 року №1078 при розрахунку та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 року по 18.11.2019 року включно, під час виконання рішення суду від 26.08.2020 року по справі №420/5089/20.

Також вказаною ухвалою встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду від 26.08.2020 року у справі №420/5089/20 та зобов`язано Військову академію подати до суду звіт про виконання вказаного рішення суду в 30-денний строк з дати набрання цією ухвалою законної сили, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій ухвалі.

При прийнятті вказаного рішення суд першої інстанції встановив, що перерахунок індексації позивача за період з 01.01.2016 року по 18.11.2019 року здійснено відповідачем у супереч резолютивній частині рішення суду від 26 серпня 2020 року у даній справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

В апеляційний скарзі Військова академія, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати прийняту у справі ухвалу та ухвалити нову про відмову у задоволенні заяви про визнання протиправними дій відповідача під час виконання судового рішення, що подана в порядку статті 383 КАС України.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що відповідну заяву подано позивачем поза межами 10-ти денного строку, встановленого ч.4 ст.383 КАС України. Наведені процесуальні порушення, на думку апелянта, є підставою для відмови у задоволенні заяви про визнання протиправними дій відповідача під час виконання судового рішення.

ОСОБА_1 своїм правом на подання відзиву не скористався.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Стаття 370 КАС України визначає, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В свою чергу, за приписами ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Тобто наведені у ст.383 КАС України правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 20 лютого 2019 року у справі за №806/2143/15.

Судова колегія з довідки-розрахунку від 12.08.2021 року №6/66/168 вбачає, що індексація грошового забезпечення за період 01.12.2015 - 31.12.2015 року виплачена позивачеві з урахуванням базового місяця січень 2008 року. За період 01.01.2016 - 28.02.2018 на користь позивача виплачена індексація грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - січень 2016 року. За період 01.03.2018 - 18.11.2019 на користь позивача виплачена індексація грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - березень 2018 року (а.с. 108).

Вказані дії відповідача суперечать резолютивній частині рішення суду від 26.08.2020 року у справі №420/5089/20, яким суд зобов`язав Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 18.11.2019 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 18.11.2019 року - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для встановлення базових місяців, окрім визначених судом, чи неврахування абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 при здійсненні нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачеві.

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12.05.2011).

У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Стосовно тверджень апелянта про порушення позивачем 10-ти денного строку звернення, встановленого ч.4 ст.383 КАС України, судова колегія визначає, що з урахуванням направлених запитів до Військової академії (м. Одеса) та отримання відповіді, позивачем подано заяву у межах відповідного строку. До того ж, апелянтом не надано жодних доказів пропуску позивачем такого строку.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що заява позивача про визнання протиправними дій та бездіяльності Військової академії, допущених під час виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року у адміністративній справі №420/5089/20 є обґрунтованою та правомірно була задоволена судом першої інстанції.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

За приписами ст. ст.328, 383 КАС України не передбачено право на касаційне оскарження у даній категорії справ.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової академії (м. Одеса) - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.