Справа № 120/19101/21-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2022-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 травня 2022 р. Справа № 120/19101/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі,-

ВСТАНОВИВ:

Національна академія внутрішніх справ звернулась в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що підставою звернення до суду стало невиконання відповідачем умов підписаного контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання відповідача після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років на посаді запропонованій замовником, що обумовило обов`язок відшкодування відповідачем витрат на його утримання у розмірі 85687,25 грн.

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов, яким заперечує щодо заявлених позовних вимог. Зауважує, що примірник договору підписаного у серпні 2015 року він не отримував та в цілому має зауваження щодо форми договору. Також, довідка про вартість витрат пов`язаних з утриманням його у навчальному закладі під час ознайомлення з нею, академією заповнена не була та відповідач підпис на такій не ставив. У зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні даного адміністративного позову.

Представником академії подано відповідь на відзив. Зазначає, що підстави для відшкодування витрат на утримання у навчальному закладі, в першу чергу є те, що позивач здобув вищу освіту та відповідно до договору, який ним було підписано та з умовами якого він погодився, мав відпрацювати не менше трьох років на посаді на яку його буде призначено замовником. Враховуючи, що таким не було дотримано умов зазначеного договору, тому існують усі підстави для стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням його у навчальному закладі.

Відповідачем надано заперечення щодо відповіді на відзив, у яких наведено спростування окремих доводів представника позивача, викладених у відповіді на відзив. Окремо відповідачем надано заяву, яка за змістом дублює доводи та заперечення викладенні у відзиві на адміністративний позов.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 10.08.2015 року № 102 о/с ОСОБА_1 з 17.08.2015 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Національної академії внутрішніх справ.

19.08.2015 року між НАВС, комплектуючим підрозділом - ГУМВС України у Вінницькій області та ОСОБА_1 укладено договір № 15Сл15-527 про підготовку здобувача вищої освіти у вищому навчальному закладі МВС України.

В подальшому ОСОБА_1 висловив бажання продовжувати навчання та службу в поліції. Наказом НАВС від 06.11.2015 року № 192 о/с звільнено з ОВС з продовженням навчання в НАВС у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації).

Наказом НАВС від 11.11.2015 року № 202 о/с ОСОБА_1 з 07.11.2015 року призначено на посаду курсанта 1 курсу з присвоєнням спеціального звання рядового поліції.

Наказом від 09.07.2019 року № 749 відповідачу присуджено ступінь вищої освіти бакалавр за напрямом підготовки "Правознавство" та видано диплом бакалавра.

Отже, з 17.08.2015 року по 09.07.2019 року відповідно до умов договору, відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням, медичним забезпеченням та житлом із наданням комунальних послуг.

Після закінчення навчання, відповідача на виконання вимог договору, направлено для проходження до комплектуючого підрозділу.

24.11.2021 року до НАВС за № 3572/125/26/01-2021 надійшла інформація, що наказом ГУНП у м. Києві від 12.11.2021 року № 1738 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням.

17.11.2021 року відповідача ознайомлено із повідомленням про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язанні з утриманням у навчальному закладі та строком 30 діб добровільно відшкодувати зазначенні витрати.

Відповідно до довідки-корегування від 06.12.2021 року, фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 в Національній академії внутрішніх справ за період навчання з 17.08.2015 року по 09.07.2019 року складають 85687,25 грн.

16.12.2021 року відповідачем добровільно перераховано на розрахунковий рахунок академії частину суми відшкодування витрат за утримання у навчальному закладі в розмірі 500 грн.

Враховуючи, що відповідачем добровільно не відшкодовано витрати на його утримання у закладі вищої освіти відповідно до умов контракту, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

При вирішенні даних спірних правовідносин суд застосовує правову позицію, висловлену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18), згідно якої указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно зі ч. 1 ст. 62 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави.

Пунктом 6.8 Положення про вищі навчальні заклади МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.02.2008 року № 62, початком проходження служби в органах внутрішніх справ вважається дата, зазначена в наказі про зарахування на навчання до вищого навчального закладу.

Таким чином, навчаючись у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, особа проходить публічну службу в поліції.

З огляду на викладене, спори з приводу стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Розподіл випускників вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, які навчаються на денній формі навчання за державним замовленням, здійснюється комісіями з персонального розподілу з урахуванням інтересів служби відповідно до набутої випускником кваліфікації, спеціальності та спеціалізації.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, за власним бажанням.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

З матеріалів справи встановлено, що за умовами договору про навчання № Сл15-527 від 19.08.2015 року (п.п. 2.3.5, 2.3.6 п. 2.3) відповідач зобов`язується після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін визначений у направлені на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, на яку призначена замовником, і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, зокрема за відмову від подальшого проходження служби, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані із утриманням у навчальному закладі із затвердженим розрахунком.

У пункті 3 вказаного договору визначено підстави відшкодування фактичних витрат на підготовку та пунктом 4 порядок відшкодування таких витрат.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє весь період навчання та на протязі 3-х років з дати призначення особи на посаду замовником.

Механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати) встановлений Порядком відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 року № 261 (далі - Порядок № 261).

Відповідно до абз. 3 п. 1 Порядку № 261 звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) є підставою для відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Згідно п. п. 3, 4 Порядку № 261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Відповідно до п. 5 Порядку № 261 після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи. У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.

Згідно з п. 6 Порядку № 261 особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач здобув вищу освіту у навчальному закладі за рахунок держави під власне зобов`язання та після закінчення навчання, він мав відпрацювати не менше трьох років на запропонованій посаді. Разом з тим, вимоги даного договору дотриманні ОСОБА_1 не були, оскільки відповідач звільнився з органів внутрішніх справ за власним бажанням.

Також, враховуючи, що відповідачем не було протягом 30 днів відшкодовано витрати на утримання його у навчальному закладі. Тому, суд дійшов висновку, що відповідач, якого звільнено з органів поліції за пунктом 7 ч. 1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) до відпрацювання протягом трьох років, зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України у розмірі 85687,25 грн., що підтверджується розрахунками витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ, долученим до матеріалів справи, а тому, позовні вимоги позивача є обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.

Окремо надаючи оцінку твердженням відповідача стосовно того, що примірник договору № Сл15-527 від 19.08.2015 року після підписання сторонами ОСОБА_1 , отримано так і не було. А також стосовно тверджень, що юридична особа, що виступала замовником в договорі не мала права підписувати даний договір на дату його укладання, суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи та не заперечується сторонами, відповідачу присвоєно ступінь вищої освіти бакалавр за напрямом підготовки "Правознавство" та видано диплом бакалавра Національною академією внутрішніх справ.

Вищу освіту відповідач здобував протягом чотирьох років, при цьому, за період навчання за кошти держави, в останнього не виникало сумнівів щодо законності підписаного ним договору № Сл15-527 від 19.08.2015 року, зокрема в частині належності його підписанта, а також, не виникло питання щодо отримання такого договору наручно.

Окрім зазначеного у відзиві на адміністративний позов, доказів дострокового розірвання договору або ж його оскарження в судовому порядку відповідачем до суду надано не було.

Таким чином, данні твердження відповідача судом до уваги не приймаються.

Стосовно тверджень відповідача, що на момент звільнення із лав поліції 12.11.2021 року у відділі кадрів, його під підпис ознайомлено із повідомленням про зобов`язання відшкодувати витрати пов`язані з утриманням у навчальному закладі, однак без повідомлення суми, як на підставу позову, суд зазначає про таке.

Пунктом 1 Порядку Про відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (п. 3 Порядку №964).

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та відповідно до Порядку розрахунку витрат, який установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Національна академія внутрішніх справ несе повну відповідальність за збереження та ефективне використання закріпленого за вказаним навчальним закладом майна. Отже, невідшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з утриманням в Академії, є прямою шкодою державі.

А той факт, що відділ кадрів Національної поліції під час звільнення ОСОБА_1 , з лав поліції (за власним бажанням) до закінчення трирічного строку відпрацювання умов договору, не зазначив суму фактичних витрат пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, яку потрібно відшкодувати, не змінює обставини того, що відповідач в порушення підписного ним договору № Сл15-527 від 19.08.2015 року не дотримався його вимог та звільнився з органів внутрішніх справ протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням. Також, даний факт не знімає з ОСОБА_1 обов`язок відшкодування витрат на його утримання у вищому навчальному закладі. У зв`язку з чим, данні твердження судом до уваги також не приймаються.

Отже, витрати пов`язані з утриманням відповідача у Національній академії внутрішніх справ в розмірі 85687,25 грн. підтверджуються довідкою-корегування від 06.12.2021 року, які відповідач відповідно до покладених на нього зобов`язань має відшкодувати на користь Національної академії внутрішніх справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 139 КАС України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Національної академії внутрішніх справ (пл. Солом`янська, 1, м. Київ, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент.номер НОМЕР_1 ) про відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 85687,25 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович