Справа № 521/11271/21
Суддя: Роїк Д. Я.
Дата ухвалення: 2021-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-адр/521/7/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

29 грудня 2021 року м.Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Роїк Д.Я.

за участю секретаря судових засідань Коновалової К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника позивача про розподіл судових витрат по справіза адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача молодшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Петровський Дмитро Сергійович,

ВСТАНОВИВ:

Малиновський районний суд м. Одеси рішенням від 16.12.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача молодшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Петровський Дмитро Сергійович задовольнив.

21.12.2021 року електронну пошту суду від представника позивача надійшла заява про розподіл судових витрат, яка зареєстрована 22.12.2021 року та стягнення на користь позивача понесених ним витрати на професійну правничу допомогу пов`язану із розглядом справи у розмірі 2300,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення може за заявою учасника чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, суд, керуючись положеннями ст. 205 КАС України, дійшов висновку про можливість розгляду заяви представника позивача про розподіл судових витрат по справі №521/11271/21 у порядку письмового провадження.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд встановив, що для надання правничої допомоги та представництва інтересів позивач уклав договір з адвокатом «Хаджи Іриною Дмитрівною» про надання правової допомоги №38 від 23.07.2021 року.

Представником позивача надано акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 16.12.2021 року, згідно з яким:

- Зустріч з клієнтом, надання консультаційних послуг кількість годин роботи адвоката: 1, вартість однієї години роботи: 800,00 грн., ціна: 800,00 грн.;

- Написання документів процесуального характеру: підготовка позовної заяви, кількість годин роботи адвоката: 1, вартість однієї години роботи: 1500,00 грн., ціна: 1500,00 грн.

На підтвердження оплати за надані послуги представником позивача надано рахунок-фактуру №1 від 16.12.2021 року на суму 2300,00 грн.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

(1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

(2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

(6) Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності ввід конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Надання адвокатом Хаджи І.Д. позивачу адвокатських послуг у суді при розгляді справи № 521/11271/21 підтверджується, зокрема, договором № 38 про надання правової допомоги, укладеним між ОСОБА_1 та адвокатом Хаджи І.Д., актом приймання передачі послуг № 1 до договору про надання правової допомоги № 38 від 23.07.2021 року, рахунком фактурою № 1 від 16.12.2021 року.

Однак, жодних оригіналів чи копій рахунків за надані адвокатом послуги до заяви про ухвалення додаткового рішення не долучено.

Також, зі змісту вказаного договору суд не вбачає однієї із істотних умов договору, такої як розмір оплати за надані замовнику послуги, що не відповідає вимогам ст. 632 ЦК України та порушує вимоги ст. 903 ЦК України.

З огляду на наведене, суд зазначає, що відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові, від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

Враховуючи вищенаведене, оскільки відсутня об`єктивна можливість пересвідчитись щодо домовленості між адвокатом Хаджи І.Д. та його клієнтом щодо розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару, враховуючи заперечення іншої сторони, суд дійшов висновку про часткове задоволення таких витрат у розмірі 500,00 грн. з урахуванням критерію розумності розміру таких витрат, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 139, 252, 255 КАС України, , суд

Керуючись ст. ст. 143, 160, 252, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивача про розподіл судових витрат по справі №521/11271/21,- задовольнити частково.

2.Ухвалити по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача молодшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Петровський Дмитро Сергійович, додаткове рішення.

3.Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3).

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Додаткове рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя: Роїк Д.Я.