Справа № 195/163/22
Суддя: Кондус Л. А.
Дата ухвалення: 2022-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 195/163/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

02.05.2022 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Дєєвої Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду сел. Томаківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області, інспектора ВРПП Нікопольського РУП в Дніпропетровській області капітана поліції Шамрицького Віталія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом до відповідачів Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області, інспектора ВРПП Нікопольського РУП в Дніпропетровській області капітана поліції Шамрицького Віталія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.02.2022 року інспектором ВРПП Нікопольського РУП в Дніпропетровській області капітаном поліції Шамрицьким Віталієм Анатолійовичем (далі - Відповідач), було винесено постанову серії БАБ № 106678 від 01.02.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 8 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 гривень за порушення 01.02.2022 о 15 год. 15 хв. в м.Нікополь по проспекту Трубників в районі буд. 37 водій керував автомобілем Мерседес-Бенс S320 CDI щодо якого порушено обмеження встановлене законодавством України, а саме користування вказаним автомобілем хоча не возив його на митну територію України, чим порушив ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух».

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 8 статті 121 є незаконним, не обгрунтованим та недоведеним, а постанова підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови відповідачем здійснювалося за адресою: АДРЕСА_1 , а не у ВП Нікопольського РУП в Дніпропетровській області, що є порушенням вимог статті 276 КУпАП.

Відповідач повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

Позивач також зазначає, що патрульний не пояснив йому його права та не дав ними скористатися.

Також позивач зазначає, що на даний час авто вже розмитнено відповідно до чинного законодавства, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Позивач просить слухати справу за його відсутності, при цьому просить звільнити відповідача від сплати судового збору на свою користь.

Відповідачі Головне управління Національної поліції Дніпропетровської області та інспектор ВРПП Нікопольського РУП в Дніпропетровській області капітан поліції Шамрицький Віталій Анатолійович в судове засідання не з`явилися, відзив на позов не подали. При цьому відповідач інспектор ВРПП Нікопольського РУП в Дніпропетровській області капітан поліції Шамрицький В.А. подав до суду заяву про заміну первісного відповідача належним відповідачем. В зв`язку з чим, за заявою позивача 24.02.2022 за ухвалою суду було замінено відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на належного відповідача - Головне управління Національної поліції Дніпропетровської області.

Неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених належним чином відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи даної категорії.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з постанови серії БАБ № 106678 від 01.02.2022, складеної інспектором ВРПП Нікопольського РУП в Дніпропетровській області капітаном поліції Шамрицьким Віталієм Анатолійовичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 8 статті 121 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , який є позивачем у справі, останній 01.02.2022 о 15 год. 15 хв. в м.Нікополь по проспекту Трубників в районі буд. 37 керував автомобілем Мерседес-Бенс S320 CDI щодо якого порушено обмеження встановлене законодавством України, а саме користування вказаним автомобілем хоча не ввозив його на митну територію України, чим порушив ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух».

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення відповідно до п.2 Р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначив, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Відповідно до ч. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд відхиляє доводи позивача про обов`язкове складання протоколу про таке адміністративне правопорушення.

Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що на виконання вимог ст. 283 КУпАП, відповідачем не зазначався технічний засіб для здійснення відеозапису під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Проте, відповідачем не долучено до матеріалів справи жодного доказу, що унеможливлює підтвердити факт правомірності зупинення транспортного засобу під керуванням позивача, дотримання інспектором ВРПП Нікопольського РУП в Дніпропетровській області капітаном поліції Шамрицьким Віталієм Анатолійовичем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача за ч. 8 ст. 121 КУпАП, а також факт вчинення інкримінованого правопорушення.

Відповідно до правової позиції, яка міститься в постанові Верховного Суду від 08.07.2020 по справі № 177/525/17 факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Крім того, в порушення вимог статті 283 КУпАП та пункту 10 розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 постанова заповнена нерозбірливим почерком.

Тобто, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та постанова заповнена нерозбірливим почерком.

Як зазначає позивач, відповідач не пояснив йому його права та не дав ними скористатися в порушення Інструкції МВС України № 1376 від 06.11.15.

В порушення ст. 280 КУпАП Відповідачем фактично не зафіксовано порушення правил дорожнього руху, яке б доводило вину Позивача. У відповідності до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають з`ясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч.8 ст.121 КУпАП не долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і порядку встановленим законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, визначених статтею 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.288 КУпАП України особа яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення звільняється від сплати державного мита (судового збору). При цьому Великою Палатою Верховного Суду в постанові № 543/775/17 від 18 березня 2020 року викладено відповідний правовий висновок про застосування норм права щодо сплати судового збору. Тому за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача. Але позивач просить звільнити відповідача від сплати судового збору на свою користь.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 72-77, 90, 205, 242, 244-246, 271, 286 КАС України, ст. ст. 14-1, ч.8 ст. 121, 247, 254, 258, 280, 287-289, 292, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області (49101, м.Дніпро, вул. Троїцька, 20а), інспектора ВРПП Нікопольського РУП в Дніпропетровській області капітана поліції Шамрицького Віталія Анатолійовича (м.Нікополь, вул. Станіславського, 1 Дніпропетровська область) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАБ № 106678 від 01.02.2022 року, складену інспектором ВРПП Нікопольського РУП в Дніпропетровській області капітаном поліції Шамрицьким Віталієм Анатолійовичем, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 8 статті 121 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Томаківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л. А. Кондус