Справа № 420/16304/21
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2022-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/16304/21
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

07.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 від 29.01.2021 № 29 «Про відшкодування завданих збитків державі» та зобов`язати відповідача припинити невиплати грошового забезпечення в розмірі 20% позивачу щомісяця та повернути утримані кошти в сумі 11 277,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що про існування оскаржуваного наказу він дізнався після отримання грошового забезпечення у меншому розмірі. На запит адвоката позивача відповідач повідомив, що сума збитків, завдана державі матросом ОСОБА_1 під час пожежі в смт. Зайцеве Донецької області у бліндажі складає 140 543,80 грн і на підставі оскаржуваного наказу з позивача щомісячно утримується 20% грошового забезпечення до повного погашення збитків. Позивачу не надано жодного документу, які підтверджували б вартість знищеного майна та обґрунтовували розмір завданих державі збитків.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав. На запит суду направив копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 29 від 29.01.21 «Про відшкодування збитків завданих державі» та копію матеріалів службового розслідування.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що в матеріалах справи відсутня копія наказу про призначення ОСОБА_1 опалювачем. Більш того, матеріали справи не містять відомостей, що позивачем пройдено відповідний інструктаж та вивчено правила опалення, як то передбачено Статутом внутрішньої служби ЗСУ. Позивач наголошує на тому, що він не був призначений опалювачем, не був призначений старшим чергової зміни, а отже не може нести відповідальність за пожежу, яка сталася на спостережному пості « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

Наказом командира військовій частині НОМЕР_1 від 29.01.2021 № 29 «Про відшкодування завданих збитків державі» відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 663 від 24.12.2020 про результати службового розслідування за фактом виникнення пожежі в бліндажі у районі відповідальності військової частини НОМЕР_1 встановлена вина посадових осіб, чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Згідно з п. 1 вказаного наказу з метою визначення порядку списання військового майна, приведення стану обліку майна до вимог керівних документів наказано завдані державі збитки, що сталися внаслідок неналежного виконання посадових обов`язків в розмірі 221 564,97 грн, відшкодувати в повному обсязі за рахунок, серед інших, гранатометника другого відділення другого взводу десантноштурмової роти матроса ОСОБА_1 ..

За п.3 наказу начальнику фінансово-економічної служби наказано зняти з обліку майно, зазначене у п. 2 наказу та суму у розмірі 221 564,97 грн занести до Книги обліку нестач військової частини НОМЕР_1 по речовій службі, службі ракетно-артилерійського озброєння, службі зв`язку, інженерної служби та служби РХБ захисту.

Також наказано завдані державі збитки в сумі 221 564,97 грн вирахувати з грошового забезпечення та здійснювати стягнення суми завданої шкоди щомісяця із грошового забезпечення в розмірі 20% до повного погашення з військовослужбовців, у тому числі, гранатометника другого відділення другого взводу десантноштурмової роти військової частини НОМЕР_1 матроса ОСОБА_1 в розмірі заподіяної з його вини державі шкоди на суму 140 543,80 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що висновком службового розслідування встановлено, що гранатометником другого відділення другого взводу десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 матросом ОСОБА_1 заподіяно майнових втрат на загальну суму 140 543,80 грн та заподіяно шкоду державі в цьому розмірі. Доводи позивача про те, що він не був обізнаний про притягнення до дисциплінарної відповідальності спростовуються матеріалами службового розслідування, з яких вбачається, що ОСОБА_1 надавав пояснення під час розслідування та відмовився від ознайомлення з його результатами з мотивів незгоди з його підсумками.

Судова колегія частково не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, Статутом внутрішньої служби ЗСУ, затвердженим Законом України від 24.03.1999 № 548- XIV, Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 № 160-ІХ, Правилами забезпечення пожежної безпеки в системі Міністерства оборони України, затвердженими наказом Міністра оборони України від 02.04.2019 № 143.

Підставою для прийняття командиром в/ч НОМЕР_1 оскаржуваного наказу від 29.01.2021 № 29 «Про відшкодування завданих збитків», у п.1 якого вирішено завдані державі збитки у розмірі 221 564,97 грн відшкодувати в повному обсязі за рахунок, у тому числі гранатометника другого відділення другого взводу десантно-штурмової роти матроса ОСОБА_1 , став наказ командира в/ч НОМЕР_2 від 24.12.2020 № 773, яким затверджені висновки службового розслідування за фактом виникнення пожежі в бліндажі у районі відповідальності військової частини НОМЕР_1 .

Так, службовим розслідуванням встановлено, що 07.12.2020 приблизно о 19.20 на спостережному посту «Космос», що знаходиться в районі відповідальності десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , внаслідок порушення правил пожежної безпеки при експлуатації печі в бліндажі сталась пожежа.

В цей час на спостережному посту несли службу троє військовослужбовців десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , а саме: кулеметник першого відділення другого взводу десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 - матрос ОСОБА_2 , гранатометник другого відділення другого взводу десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 - матрос ОСОБА_1 , навідник другого відділення другого взводу десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 - матрос ОСОБА_3 .

З пояснень матросів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стало відомо, що 07.12.20 о 10:00 вони заступили на бойове чергування на СП «Космос», про що було здійснено відповідний запис у журналі спостереження. Відповідно до даного журналу, попередня зміна передавала новій зміні майно, яке було на позиції. О 18:00 матрос ОСОБА_2 заступив на бойове чергування на вогневу позицію. Приблизно о 18:30 матрос ОСОБА_3 пішов за їжею до будинку в смт. Зайцеве, де проживав особовий склад підрозділу. В цей час матрос ОСОБА_1 відпочивав у бліндажу та відповідно до графіку опалювання СП «Космос» перебував черговим опалювачем. Приблизно о 19:00 матрос ОСОБА_1 вийшов справити природні потреби та повертаючись, підійшов до матроса ОСОБА_2 спитати, як обстановка та зробив йому зауваження про знаходження на чергуванні без приладу нічного бачення та труби розвідника. Після чого вони відчули запах диму та матрос ОСОБА_1 пішов перевірити бліндаж і одразу ж повідомив матроса ОСОБА_2 , що сталася пожежа в бліндажу, взяв вогнегасник та почав гасити пожежу. Через те, що пожежу не вдалося загасити, вони почали виносити майно, яке знаходилось в бліндажі. Все майно евакуювати не вдалось, так як почали вибухати боєприпаси і вони відійшли на безпечну відстань.

За результатами службового розслідування встановлено порушення гранатометником другого відділення другого взводу десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 - матросом ОСОБА_1 статей 11, 13, 15-17, 26, 127, 128, 187 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, статей 1-4 Дисциплінарного Статуту ЗСУ, п.4 ст.2 розділу 3 Правил забезпечення пожежної безпеки в системі Міноборони України, за що наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 24.12.2020 № 773 позивачу оголошено попередження про неповну службову відповідність.

Також пунктом 10 висновків службового розслідування, у відповідності до ч.3 ст.6 розділу ІІ Закону № 160-ІХ, матроса ОСОБА_1 запропоновано притягнути до підвищеної матеріальної відповідальності у розмірі заподіяної з його вини шкоди державі на суму 140 543,80 грн.

Виходячи зі змісту оскарженого наказу в/ч НОМЕР_1 від 29.01.2021 № 29, позивача притягнуто не до підвищеної матеріальної відповідальності, а до відповідальності у повному розмірі завданої з його вини шкоди.

Надаючи оцінку правомірності притягнення позивача до матеріальної відповідальності у розмірі заподіяної з його вини шкоди державі, судова колегія погоджується з доводами апелянта про відсутність підстав для такої.

У відповідності до ст.6 Закону № 160-ІХ особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:

1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;

2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;

3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;

4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;

5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Частина 1 статті 5 Закону № 160-ІХ встановлює, що особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що у спеціальним законом передбачена обмежена матеріальна відповідальність у випадку, коли шкода завдана з необережності, у разі умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, його розкрадання особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди.

Тобто, з`ясуванню підлягає наявність обставин, визначених ч.1 ст.6 Закону № 160-ІХ.

Судова колегія звертає увагу, що в ході службового розслідування не встановлено фактів умисного знищення чи пошкодження позивачем військового майна або завдання ним шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин.

Навпаки, у наказі командира в/ч НОМЕР_2 від 22.12.2020 № 773 «Про результати службового розслідування» зазначено, що виходячи з матеріалів службового розслідування вина гранатометника другого відділення другого взводу десантно-штурмової роти в/ч НОМЕР_1 матроса ОСОБА_1 виражається у формі необережності, недотримання ним вимог статуту ЗСУ. Причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення є необережність, недотримання ним вимог Статуту ЗСУ. Обтяжуючих чи пом`якшуючих обставин не встановлено (т.1 а.с.204-206-221).

Отже, відсутні обставини, що передбачають покладення на військовослужбовця обов`язку відшкодувати збитки у повному розмірі завданої шкоди. Тому висновки суду першої інстанції про те, що відповідачем обрано належний вид матеріальної відповідальності у відповідності з формою вини позивача, судова колегія вважає помилковими.

Той факт, що в ході службового розслідування матрос ОСОБА_2 та матрос ОСОБА_4 повідомили про вживання матросом ОСОБА_1 приблизно о 17.40 наркотичних речовин, судова колегія вважає таким, що не доводить належними доказами обставин заподіяння шкоди позивачем у стані наркотичного сп`яніння.

Так, в ході службового розслідування обтяжуючих обставин при заподіянні шкоди військовому майну з боку матроса ОСОБА_1 не встановлено, останній не притягувався до адміністративної відповідальності за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів в умовах особливого періоду (ч.3 ст172-20 КУпАП).

Разом з цим, як вірно зазначає апелянт, кулеметник першого відділення другого взводу десантно-штурмової роти в/ч НОМЕР_1 матрос ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за вживання наркотичних речовин під час несення військової служби, що підтверджується постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 12.01.2021 по справі № 225/67/21.

Щодо можливості притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності за заподіяння шкоди, судова колегія погоджується з доводами апелянта про недоведеність відповідачем складу цивільного правопорушення в діях позивача.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

Спеціальне законодавство з питань відшкодування шкоди, заподіяної державі військовослужбовцями, яким є Закон № 160-ІХ, містить аналогічні вимоги.

Так, відповідно до частин 1 та 2 ст.3 Закону № 160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Згідно даних службового розслідування гранатометник другого відділення другого взводу десантно-штурмової роти в/ч НОМЕР_1 матрос ОСОБА_1 допустив протиправну поведінку, яка виразилась у неналежному виконанні службових обов`язків, особистій недисциплінованості, порушенні вимог пожежної безпеки при експлуатації пічного опалення, чим порушив статті 11, 13, 15-17, 26, 127, 128, 187 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, статей 1-4 Дисциплінарного Статуту ЗСУ, п.4 ст.2 розділу 3 Правил забезпечення пожежної безпеки в системі Міноборони України.

Наведені статті Статуту внутрішньої служби ЗСУ встановлюють обов`язки для військовослужбовців, як то: додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, нести за посадою. дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом, відповідати за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна; знати й виконувати вимоги пожежної безпеки і вміти користуватися засобами пожежогасіння.

Зазначені статті Дисциплінарного Статуту ЗСУ визначають загальне поняття військової дисципліни, яка ґрунтується на бездоганному і неухильному додержанні всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України, та досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України.

Відповідно до п.4 ст.2 розділу 3 Правил забезпечення пожежної безпеки в системі Міноборони України № 143 контроль за печами та опалювальними котлами в підрозділах покладається на старшину та чергового роти, у штабі військової частини - на чергового штабу частини, в інших приміщеннях - на особу, призначену наказом командира військової частини. Контроль за печами та опалювальними котлами в наметах, бліндажах покладається на командира підрозділу (старшого намету, бліндажа).

Актом про пожежу, складеним 02.01.2021, встановлено виникнення 07.12.2020 приблизно о 19.20 пожежі у бліндажі у районі відповідальності в/ч НОМЕР_1 на ВОП-3513732 в с.Зайцеве, Донецької області внаслідок порушення правил пожежної безпеки при експлуатації пічного опалення (а.с.107-110).

Вірними є доводи апелянта, що в ході службового розслідування помилково встановлено, що саме матрос ОСОБА_1 мав відповідати за виниклу пожежу, як такий, що був призначений черговим опалювачем з 18.00 до 22.00 відповідно до графіку опалювання. Вказані обставини в ході службового розслідування встановлені на підставі пояснень матросів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно з п.3 ст.2 розділу 3 Правил забезпечення пожежної безпеки в системі Міноборони України № 143 для опалення наметів (бліндажів) на кожну добу призначаються окремі опалювачі, які проходять інструктаж з вимог пожежної безпеки під час експлуатації пічного опалювання і додержуються їх під час чергування. Графіки чергувань опалювачів складаються окремо для кожного намету (бліндажа).

Пунктом 2 ст.2 розділу 3 Правил забезпечення пожежної безпеки в системі Міноборони України № 143 визначено, що опалювач, на якого покладається топлення печей, призначається наказом командира військової частини.

Статтею 175 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що на опалювальний період наказом по військовій частині призначаються опалювачі, які попередньо вивчають правила опалення та пожежної безпеки. Опалювачі від занять не звільняються. На опалювальний сезон вони звільняються від виконання всіх нарядів та робіт, не пов`язаних з опаленням приміщень.

Матеріали службового розслідування не містять наказу командиру військової частини про призначення матроса ОСОБА_1 опалювачем, відсутній також графік опалювання, з якого можливо б було встановити, що в момент пожежі саме позивач був черговим опалювачем. Крім того, позивач не є командиром підрозділу, на якого в силу п.4 ст.2 розділу 3 Правил № 143 покладається обов`язок контролю за печами у бліндажах.

Судова колегія погоджується з доводами апелянта, що позивач проходив лише інструктаж з правил пожежної безпеки, що підтверджується копією журналу доведення наказів, розпоряджень, випадків, травмування та загибелі військовослужбовців, порушення мір безпеки, несення служби та інших вимог вищестоячого командування до особового складу. Будь-яких доказів ознайомлення позивача з правилами опалювання відповідачем не надано.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку про відсутність належних доказів вини матроса ОСОБА_1 у порушенні правил пожежної безпеки при експлуатації печі, та як наслідок, у виникненні пожежі 07.12.2020 у бліндажі у районі відповідальності в/ч НОМЕР_1 на ВОП-3513732 в с.Зайцеве, Донецької області.

Судова колегія також погоджується з доводами апелянта, що встановлена в ході службового розслідування відсутність матроса ОСОБА_1 у бліндажі протягом 5 хвилин для справляння природних потреб не може розцінюватися як недбалість або дисциплінарний проступок. Раптове займання печі у бліндажі може свідчити лише про те, що місце обігріву на спостережному пості було встановлено з порушенням правил протипожежної безпеки, за що має відповідати командування військової частини.

При цьому судова колегія враховує, що актом про пожежу та актом службового розслідування встановлено, що позивач разом з матросом ОСОБА_7 після того, як почули запах диму та побачили полум`я, приступили до гасіння пожежі вогнегасником та евакуації майна і зброї, одночасно повідомивши про пожежу чергового військової частини, чим, на думку судової колегії, дотримались загальних вимог пожежної безпеки.

Щодо визначення розміру шкоди, судова колегія враховує, що зброя ГП-25 № 646218 була закріплена за матросом ОСОБА_8 , що підтверджується відомістю закріплення зброї за особовим складом десантно-штурмової роти (а.с.141-143). Проте, вказана зброя враховується у переліку майна військової частини, відповідальність за втрату якого покладено на позивача матроса ОСОБА_1 .

Крім того, згідно записів у робочому зошиті командира РОП 351373 (а.с.147-148) відповідальність за зброю в момент відсутності на чергуванні осіб, за якими закріплена зброя, покладається на чергову зміну. Отже, відповідальність за пошкодження ГП-25 № 646218, вартістю 81 341,00 грн, має нести усі військовослужбовці, які чергували, а не особисто ОСОБА_1 .

Оцінюючи наведені обставини у сукупності, судова колегія приходить до висновку, що відсутність у діях позивача вини у вчиненні пожежі, недоведеності його протиправної поведінки, яка виразилась у неналежному виконанні службових обов`язків, свідчить про відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою позивача і завданою шкодою.

Вказані обставини унеможливлюють покладення обов`язку відшкодувати матеріальні втрати внаслідок пожежі на ОСОБА_1 .

Невірне визначення переліку майна, за втрату якого мав відповідати саме ОСОБА_1 , відсутність підстав для покладення на нього матеріальної відповідальності у повному розмірі завданої з його вини шкоди, свідчить про неправомірне визначення в п.3 оскаржуваного наказу командира в/ч НОМЕР_1 суми 140 543,80 грн, яка підлягає вирахуванню з грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_1 .

На підставі викладеного пункт 3 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 29.01.2021 № 29 в частині, що стосується вирахування з грошового забезпечення ОСОБА_1 щомісяця в розмірі 20% до повного погашення заподіяної з його вини шкоди у розмірі 140 543,80 грн підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

В частині покладення матеріальної відповідальності на інших осіб та списання втраченого майна з обліку військової частини наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 29.01.2021 № 29 не стосується прав та обов`язків позивача, а тому в цій частині у позові слід відмовити.

У зв`язку із частковим скасування наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 29.01.2021 № 29 підлягають задоволенню вимоги щодо припинення щомісячного утримання 20% грошового забезпечення позивача до повного погашення заподіяної шкоди, а також повернення вже утриманої суми на підставі оскаржуваного наказу.

Суд першої інстанції надав невірну правову оцінку обставинам справи, невірно застосував норми матеріального права, у зв`язку із чим дійшов помилкових висновків про відсутність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.3,4 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про часткове задоволення позову.

Доводи апелянта щодо процедурних порушень при проведенні службового розслідування, на думку судової колегії, не впливають на вирішення спору та вірно відхилені судом першої інстанції.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 22 травня 2019 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року скасувати та ухвалити постанову про часткове задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.01.2021 № 29 в частині, що стосується вирахування з грошового забезпечення ОСОБА_1 та стягнення щомісяця в розмірі 20% до повного погашення заподіяної з його вини шкоди у розмірі 140 543,80 грн.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 припинити щомісячне утримання з грошового забезпечення ОСОБА_1 суми у розмірі 20% від грошового забезпечення в рахунок погашення заподіяної шкоди, а також повернути ОСОБА_1 суму утриманого на підставі наказу військової частини НОМЕР_1 від 29.01.2021 № 29 грошового забезпечення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко