Справа № 140/2056/22
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року ЛуцькСправа № 140/2056/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (далі ГУ ПФУ у Харківській області, відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльності щодо не зарахування періодів роботи до страхового стажу та зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди роботи з липня по жовтень 1978 року в радгоспі «Октябрьський» Черноярського району Астраханської області, з червня по листопад 1979 року в колгоспі «Дзержинського» Млинівського району Рівненської області, з 11 травня по 22 жовтня 1980 року в радгоспі «Солодниковський» Черноярського району Астраханської області, період догляду за дитиною до 3-х річного віку ОСОБА_2 з 28.01.1983 по 24.02.1985, період догляду за дитиною до 3-х річного віку ОСОБА_3 з 09.12.1986 по 16.07.1987 та з 02.07.1988 по 08.12.1989, з 25.02.1983 по 01.10.1985 в радгоспі-заводі ім. космонавта Комарова Генічеського району Херсонської області, з 01.10.1994 по 05.05.1996 у Ковельському райагробуді, здійснити призначення та виплату пенсії з врахуванням зарахованого стажу роботи з дати подання відповідної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 04.01.2022 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, проте ГУ ПФУ у Харківській області 11.01.2022 рішенням № 79 відмовило у призначенні вказаного виду пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

ОСОБА_1 вважає, що відповідачем 2 протиправно не враховано до страхового стажу відомостей про періоди її роботи, а саме:

- з липня по жовтень 1978 року в радгоспі «Октябрьський» Черноярського району Астраханської області;

- з червня по листопад 1979 року в колгоспі «Дзержинського» Млинівського району Рівненської області;

- з 11 травня по 22 жовтня 1980 року в радгоспі «Солодниковський» Черноярського району Астраханської області;

- період догляду за дитиною до 3-х річного віку ОСОБА_2 з 28.01.1983 по 24.02.1985;

- період догляду за дитиною до 3-х річного віку ОСОБА_3 з 09.12.1986 по 16.07.1987 та з 02.07.1988 по 08.12.1989;

- з 25.02.1983 по 01.10.1985 в радгоспі-заводі ім. космонавта Комарова Генічеського району Херсонської області;

- з 01.10.1994 по 05.05.1996 у Ковельському райагробуді.

Вважаючи бездіяльність ГУ ПФУ у Харківській області щодо не зарахування періодів роботи до страхового стажу протиправною, позивач звернулася за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У відзиві на позовну заяву ГУ ПФУ у Волинській області не визнало та просить відмовити у його задоволенні з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-ГУ передбачено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років. Наявність необхідного страхового стажу визначається на дату досягнення заявником відповідного віку. Зауважує, що на день звернення за призначенням пенсії позивач досягла 60 річного віку. Страховий стаж становить 18 років 05 місяців 13 днів.

Окрім того, зазначає Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мін`юсті України 27 грудня 2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок). Пунктом 4.1 Порядку (із змінами, внесеними постановою Правління Пенсійного фонду України 16.12.2020 № 25-1) встановлено, що заяви, які подаються особами реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію за місцем проживання заявника. Відповідно до пункту 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності (з 01.04.2021) визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням зазначеного Порядку органом, що приймав рішення за заявою позивача про відмову у призначенні з пенсії за віком, визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області.

Відповідач 2 відзив на позов у визначений судом строк не подав.

Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, а відтак, справу вирішено на підставі наявних у ній матеріалів.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

04.01.2022 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Рішенням ГУ ПФУ у Харківській області від 11.01.2022 № 79 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону N 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. На день звернення за призначенням пенсії позивач досягла 60 річного віку, страховий стаж розрахований відповідачем становить 18 років 05 місяців 13 днів.

Згідно із вищевказаним рішенням та розрахунком стажу ОСОБА_1 відповідачем 2 не зараховано до страхового стажу наступні періоди роботи позивача:

- з липня по жовтень 1978 року (липень 16 дн.; серпень 30 дн.; вересень 24 дн.; жовтень 2 дн.), з 11.05.1980 по 22.10.1980 (травень 11 дн.; червень 26 дн.; липень 26 дн.; серпень 27 дн.; вересень 28 дн.; жовтень 17 дн.) не врахований до страхового стажу позивача, оскільки в архівних довідках від 01.04.2021 № 346, 348 не повністю розкрито ініціали позивача;

- період догляду за дитиною з 28.01.1983 по 24.02.1985 у зв`язку із відсутністю довідки, яка б підтверджувала факт роботи позивача у радгоспі-заводі ім. Космонавта Комарова Генічеського району Херсонської області з 25.02.1983 по 01.10.1985 (2 роки 7 місяців 7 днів);

- період догляду за дитиною з 09.12.1986 по 16.07.1987 у зв`язку із тим, що відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 № 3, 4 позивач з 31.05.1986 по 22.06.1987 (1 рік 0 місяців 23 днів) працювала робочою в радгоспі (уточнююча довідка відсутня), проте, як зазначено в архівній довідці Московського обласного архівного центру від 19.10.2020 № 5761 в цей же період з лютого по жовтень 1986 працювала на «Коренівському заводі будівельних матеріалів і конструкцій»;

- період догляду за дитиною з 02.07.1988 по 08.12.1989 у зв`язку із тим, що відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 № 5, 6 позивач з 24.06.1987 по 09.02.1994 (6 років 7 місяців 16 днів) працювала колгоспницею в колгоспі «Перемога» (уточнююча довідка відсутня), проте, як зазначено в архівній довідці Московського обласного архівного центру від 19.10.2020 № 5762 в цей же період з вересня 1990 по травень 1993 працювала на «Коренівському заводі будівельних матеріалів і конструкцій».

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність щодо не зарахування періодів роботи страхового стажу, що є порушенням її прав, соціальних гарантій та інтересів, гарантованих чинним законодавством України, звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Водночас за приписами статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

працюючий пенсіонер - особа, якій призначено пенсію та яка є застрахованою відповідно до пунктів 1 - 7, 11 - 13 частини першої статті 11 цього Закону;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною четвертою статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, до 01.01.2004 стаж роботи підтверджується в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.

Так, приписами статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-ГУ передбачено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років. Наявність необхідного страхового стажу визначається на дату досягнення заявником відповідного віку.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, проте рішенням ГУ ПФУ у Харківській області від 11.01.2022 № 79 отримала відмову у призначенні вказаного виду пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Згідно вимог статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції №58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.27 Інструкції №58 передбачено, що запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Відповідно до пункт 4.1 Інструкції у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Суд зазначає, що в силу пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. При цьому трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповненням роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків за порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Відповідно до вимог пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку №637 обумовлено, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як установлено судом згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач:

- 25.02.1983 згідно наказу № 25л від 25.02.1983 прийнята на роботу в радгосп-завод ім. космонавта Комарова Генічеського району Херсонської області (запис 1);

- 01.10.1985 звільнена за власним бажанням за ст. 38 КзПП УССР відповідно до наказу № 128л від 18.09.1985 з радгоспу-заводу ім. космонавта Комарова Генічеського району Херсонської області (запис 2);

- 31.05.1986 згідно наказу № 41 від 27.05.1986 прийнята на роботу в радгоспі «Солодниковський» Черноярського району Астраханської області (запис 3);

- 22.06.1987 звільнена за власним бажанням за ст. 31 КзОТ РСФСР відповідно до наказу № 23 від 22.06.1987 (запис 4);

- 24.06.1987 прийнята на роботу колгоспницею в колгосп «Перемога» згідно наказу № 7 від 03.06.1987 (запис 5);

- 09.02.1994 звільнена за власним бажанням відповідно до наказу № 9 від 09.02.1994 (запис 6).

Отже, трудовою книжкою підтверджується факт роботи в періоди з 25.02.1983 по 01.10.1985 (записи № 1, 2), з 31.05.1986 по 22.06.1987 в радгоспі «Солодниковський» Черноярського району Астраханської області (записи № 3, 4), з 24.06.1987 по 09.02.1994 в колгоспі «Перемога» (записи № 5, 6).

На переконання суду, відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу позивача періоди її роботи з 25.02.1983 по 01.10.1985 в радгоспі-заводі ім. космонавта Комарова Генічеського району Херсонської області, з 31.05.1986 по 22.06.1987 в радгоспі «Солодниковський» Черноярського району Астраханської області, з 24.06.1987 по 09.02.1994 в колгоспі «Перемога».

Щодо зарахування до стажу періодів догляду до 3-х річного віку за ОСОБА_2 з 28.01.1983 по 24.02.1985 та за ОСОБА_3 з 09.12.1986 по 16.07.1987 та з 02.07.1988 по 08.12.1989, суд зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, а саме, з розрахунку форми РС №79 зарахування періодів трудової діяльності стажу ОСОБА_1 виданого ГУ ПФУ у Волинській області станом на 11.01.2022 зазначені періоди догляду за дітьми до 3-х річного віку відповідачем не зараховані до стажу позивача, проте ці періоди частково охоплюються наявними записами періодів роботи ОСОБА_1 в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , зокрема, з 25.02.1983 по 01.10.1985 в радгоспі-заводі ім. космонавта Комарова Генічеського району Херсонської області та з 31.05.1986 по 22.06.1987 в радгоспі «Солодниковський» Черноярського району Астраханської області, з 24.06.1987 по 09.02.1994 в колгоспі «Перемога». Також, суд зауважує, що в матеріалах справи не міститься жодних належних, допустимих доказів на підтвердження факту перебування позивача у відпустці по догляду за дітьми до 3-х річного віку (свідоцтв про народження дітей, довідок, виписок). За таких обставин періоди догляду за дітьми для зарахування до трудового стажу не підлягають.

Щодо періодів роботи з липня по жовтень 1978 року та з 11.05.1980 по 22.10.1980, то суд зазначає наступне.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, архівними установами, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Як слідує з матеріалів справи, в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 не зазначені періоди роботи з липня по жовтень 1978 року та з 11.05.1980 по 22.10.1980. Згідно Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 26.09.1981 Нуйнівською сільською радою народних депутатів Камінь-Каширського району Волинської області вбачається, що ОСОБА_1 до 26.09.1981 мала прізвище ОСОБА_4 . З архівної довідки від 01.04.2021 № 346 вбачається, що ОСОБА_5 з липня по жовтень 1978 року працювала в радгоспі «Октябрьський» с. Каменний Яр Черноярського району Астраханської області, а з довідки від 01.04.2021 № 348 слідує, що позивач працювала з 11.05.1980 по 22.10.1980 в радгоспі «Солодниковський» с. Солодники Черноярського району Астраханської області. Суд вважає, що дані періоди підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача.

Разом з тим, не підлягають до задоволення позовні вимоги позивача в частині про визнання протиправною бездіяльності щодо не зарахування періодів роботи з червня по листопад 1979 року в колгоспі «Дзержинського» Млинівського району Рівненської області, з 01.10.1994 по 05.05.1996 у Ковельському райагробуді до страхового стажу та зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди роботи з червня по листопад 1979 року в колгоспі «Дзержинського» Млинівського району Рівненської області, з 01.10.1994 по 05.05.1996 у Ковельському райагробуді, оскільки як слідує із розрахунку форми РС №79 зарахування періодів трудової діяльності стажу ОСОБА_1 виданого ГУ ПФУ у Волинській області станом на 11.01.2022, зазначені періоди роботи зараховані до страхового стажу позивача.

Окрім того, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимог про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років з дня звернення з заявою про призначення пенсії, оскільки суд не може перебирати на себе функції пенсійного органу щодо призначення пенсії, так як дане питання є виключними повноваженнями відповідача.

Суд зазначає, що у даному випадку належним способом захисту прав позивача буде визнання протиправною бездіяльності щодо не зарахування періодів роботи з липня по жовтень 1978 року в радгоспі «Октябрьський» с. Каменний Яр Черноярського району Астраханської області, з 11.05.1980 по 22.10.1980 в радгоспі «Солодниковський» с. Солодники Черноярського району Астраханської області, з 25.02.1983 по 01.10.1985 в радгоспі-заводі ім. космонавта Комарова Генічеського району Херсонської області, з 31.05.1986 по 22.06.1987 в радгоспі «Солодниковський» Черноярського району Астраханської області, з 24.06.1987 по 09.02.1994 в колгоспі «Перемога» до страхового стажу, зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди її роботи з липня по жовтень 1978 року в радгоспі «Октябрьський» с. Каменний Яр Черноярського району Астраханської області, з 11.05.1980 по 22.10.1980 в радгоспі «Солодниковський» с. Солодники Черноярського району Астраханської області, з 25.02.1983 по 01.10.1985 в радгоспі-заводі ім. космонавта Комарова Генічеського району Херсонської області, з 31.05.1986 по 22.06.1987 в радгоспі «Солодниковський» Черноярського району Астраханської області, з 24.06.1987 по 09.02.1994 в колгоспі «Перемога», повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.01.2022 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

За таких обставин суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн., сплачений квитанцією від 08.02.2022

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо незарахування до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 до періодів роботи з липня по жовтень 1978 року в радгоспі «Октябрьський» с. Каменний Яр Черноярського району Астраханської області, з 11.05.1980 по 22.10.1980 в радгоспі «Солодниковський» с. Солодники Черноярського району Астраханської області, з 25.02.1983 по 01.10.1985 в радгоспі-заводі ім. космонавта Комарова Генічеського району Херсонської області, з 31.05.1986 по 22.06.1987 в радгоспі «Солодниковський» Черноярського району Астраханської області, з 24.06.1987 по 09.02.1994 в колгоспі «Перемога».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з липня по жовтень 1978 року в радгоспі «Октябрьський» с. Каменний Яр Черноярського району Астраханської області, з 11.05.1980 по 22.10.1980 в радгоспі «Солодниковський» с. Солодники Черноярського району Астраханської області, з 25.02.1983 по 01.10.1985 в радгоспі-заводі ім. космонавта Комарова Генічеського району Херсонської області, з 31.05.1986 по 22.06.1987 в радгоспі «Солодниковський» Черноярського району Астраханської області, з 24.06.1987 по 09.02.1994 в колгоспі «Перемога», повторно розглянути заяву від 04.01.2022 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області (61001, Харківська область, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов.; ).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич