Справа № 240/2884/21
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/2884/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Н.В.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

28 квітня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

секретар судового засідання: Заквацька І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІГНЕТ-ЦЕНТР" до Міністерства економіки України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "СІГНЕТ-ЦЕНТР" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просило замінити у виконавчих листах від 18.11.2021, виданих Житомирським окружним адміністративним судом, боржника - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України його правонаступником - Міністерством аграрної політики та продовольства України.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 вказану заяву задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Міністерство аграрної політики та продовольства України подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 скасувати, прийняти нову про відмову в задоволенні вказаної заяви позивача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до постановлення необґрунтованої ухвали.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Міністерство аграрної політики та продовольства України не є правонаступником Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.

Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 у справі №240/2884/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр" до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України задоволено:

- визнано протиправним та скасовано рішення, оформлене протоколом засідання комісії Мінекономіки для надання державної підтримки розвитку тваринництва та переробки сільськогосподарської продукції за напрямом - часткове відшкодування сільськогосподарським товаровиробникам вартості будівництва та/або реконструкції підприємств із зберігання та переробки зерна - від 03.12.2020 №1, в частині невключення Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр" до Реєстру сільськогосподарських товаровиробників, яким нараховано часткове відшкодування вартості об`єктів із зберігання та переробки зерна;

- зобов`язано комісію Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України для надання державної підтримки розвитку тваринництва та переробки сільськогосподарської продукції у розумні строки повторно розглянути заявку ТОВ "Сігнет-Центр" для отримання часткового відшкодування вартості об`єктів із зберігання та переробки зерна від 06.11.2020, яка була зареєстрована в системі електронного документообігу Мінекономіки 11.11.2020 за №07/104832-20, та прийняти рішення про включення Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр" () до Реєстру сільськогосподарських товаровиробників, яким нараховано часткове відшкодування вартості об`єктів із зберігання та переробки зерна;

- стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр" за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України судовий збір у розмірі 6810,00 грн.

Житомирським окружним адміністративним судом 18.11.2021 видано позивачу виконавчі листи №16130 2021 та 16128 2021.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СІГНЕТ-ЦЕНТР" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просило замінити у виконавчих листах від 18.11.2021, виданих Житомирським окружним адміністративним судом, боржника - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України його правонаступником - Міністерством аграрної політики та продовольства України.

Задовольняючи вказану заяву, суд першої інстанції виходив з того, що саме Міністерство аграрної політики та продовольства України є єдиним органом, який здатний належним чином виконати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 у справі №240/2884/21.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно частин 2, 3 статті 141 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин 1, 4 статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини у справі «Лелас проти Хорватії» зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії»).

При апеляційному розгляді даної справи судом також взято до уваги позицію Європейського суду у справі «Yvonne van Duyn v. Home Office» (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) за якою принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи будь-який її орган схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у осіб (юридичних чи фізичних) стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Згідно п.1 Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №459 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.09.2019 №838) Мінекономіки є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує, зокрема, формування та реалізує державну аграрну політику, державну політику у сфері сільського господарства та з питань продовольчої безпеки держави, охорони прав на сорти рослин, тваринництва, насінництва та розсадництва.

Відповідно до пунктів 2, 7 постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2019 №829 "Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади" постановлено реорганізувати Міністерство аграрної політики та продовольства шляхом приєднання до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства.

Установлено, що Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства є правонаступником майна, прав та обов`язків Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Згідно з абзацом першим пункту 2 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки розвитку тваринництва та переробки сільськогосподарської продукції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 №107 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №395 та станом на 03.10.2020, тобто на час виникнення спірних правовідносин) головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем відповідної бюджетної програми було Мінекономіки.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2020 №1344 "Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади" постановлено відмінити рішення про реорганізацію Міністерства аграрної політики та продовольства шляхом приєднання до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства.

Згідно Положення про Міністерство аграрної політики та продовольства України, затвердженого постановою КМУ від 17.02.2021 №124, Міністерство аграрної політики та продовольства України (Мінагрополітики) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мінагрополітики є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує, зокрема, формування та реалізує державну аграрну політику, державну політику у сферах сільського господарства та з питань продовольчої безпеки держави, охорони прав на сорти рослин, тваринництва, рослинництва, розвитку сільських територій, садівництва, виноградарства, виноробства, хмелярства, харчової і переробної промисловості (далі - сфери агропромислового виробництва), технічну політику у сфері агропромислового комплексу та машинобудування для агропромислового комплексу, сільського розвитку, розвитку фермерства, сільськогосподарської кооперації, сільськогосподарської дорадчої діяльності, моніторингу та родючості ґрунтів на землях сільськогосподарського призначення, насінництва та розсадництва.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2021 №504 "Про перейменування Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України" постановлено, перейменувати Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на Міністерство економіки України.

12.05.2021 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №517, яка набрала чинності 28.05.2021 та якою внесено зміни до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для держаної підтримки розвитку тваринництва та переробки сільськогосподарської продукції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.20218 №107.

Починаючи з 28.05.2021, тобто після ухвалення 25.05.2021 Житомирським окружним адміністративним судом рішення у справі №240/2884/21, відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки розвитку тваринництва та переробки сільськогосподарської продукції, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 №107 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2021 №517), головним розпорядником бюджетних коштів і відповідальним виконавцем бюджетної програми "Фінансова підтримка сільгосптоваровиробників" є Мінагрополітики.

Пунктом 6 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки розвитку тваринництва та переробки сільськогосподарської продукції, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 №107 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2021 № 517) передбачено, що розподіл бюджетних коштів за напрямком: часткове відшкодування вартості будівництва та/або реконструкції підприємств із зберігання та переробки зерна, та їх перерозподіл протягом року з урахуванням фактичного обсягу використання здійснюється за рішенням Мінагрополітики.

Для надання державної підтримки Мінагрополітики утворює комісію, яка є постійно діючим органом, затверджує її склад, положення про неї та форми заявок, повідомлень, що подаються для отримання державної підтримки, та реєстри, що формуються відповідно до цього Порядку.

Міністерством аграрної політики та продовольства України 08.06.2021 був виданий наказ №27 "Про затвердження Положення про комісію Мінагрополітики для надання державної підтримки розвитку тваринництва та переробки сільськогосподарської продукції та форм відповідних документів", який набрав чинності 22.06.2021 та яким:

- утворено комісію Мінагрополітики для надання державної підтримки розвитку тваринництва та переробки сільськогосподарської продукції;

- визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 07.07.2020 №1287 "Про затвердження Положення про комісію Мінекономіки для надання державної підтримки розвитку тваринництва та переробка сільськогосподарської продукції та форм відповідних документів", зареєстрований у Міністерств юстиції України 04.08.2020 за №747/35030.

За змістом постанов Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 2а-23895/09/1270 та від 22.01.2020 у справі №2а-15057/09/2670, публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва. Під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому, обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів. У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованім органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державнім органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій узагалі.

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У постанові від 11.02.2021 у справі №826/9815/18 Верховний Суд, вирішуючи питання публічного правонаступництва, виходив із специфіки публічно-правових відносин, та сформулював правовий висновок, відповідно до якого, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що 22.06.2021 припинено діяльність Комісії Мінекономіки для надання державної підтримки розвитку тваринництва та переробки сільськогосподарської продукції, а її функціональні обов`язки передані Комісії Мінагрополітики для надання державної підтримки розвитку тваринництва та переробки сільськогосподарської продукції, тобто відбулась передача таких функціональних повноважень від Міністерства економіки України до Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Тобто, в даному випадку відбулося публічне правонаступництво, яке полягає у повному переданні адміністративної компетенції з вирішення питань розподілу бюджетних коштів за напрямком: часткове відшкодування вартості будівництва та/або реконструкції підприємств із зберігання та переробки зерна та їх перерозподіл протягом року з урахуванням фактичного обсягу використання, від Міністерства економіки України до Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Отже, єдиним органом, який здатний належним чином виконати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 у справі № 240/2884/21 є Міністерство аграрної політики та продовольства України, у зв`язку із чим необхідно замінити у виконавчих листах від 18.11.2021, виданих Житомирським окружним адміністративним судом, боржника - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України його правонаступником - Міністерством аграрної політики та продовольства України.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив спірну ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 травня 2022 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.