Справа № 204/6375/21
Суддя: Приваліхіна А. І.
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/6375/21
Провадження № 2-а/204/8/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Сокола Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Кірілової Вікторії Олександрівни, третя особа - Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

18 серпня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Кірілової В.О., визначивши третьою особою Інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, із вимогою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення (а. с. 1-5).

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що, наприкінці липня 2021 року, він отримав постанову про накладення адміністративного стягнення від 16 червня 2021 року серії РАП № 299092238 на ім`я ОСОБА_2 , яку винесено інспектором з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Кіріловою В.О. Вказаною постановою ОСОБА_3 визнано винним у порушенні вимог п. 3.34 розділу 33 ПДР (зупинку заборонено) та притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у розмірі 340 гривень. Вказує на те, що право власності на транспортний засіб Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 , однак 24 травня 2021 року ним керував він (позивач), а тому, вважає, що обов`язки та відповідальність за дотримання ПДР покладаються на нього. Разом з цим, зазначає, що викладені в постанові обставини, не відповідають фактичним обставинам справи. Так, 24 травня 2021 року, він рухався вказаним транспортним засобом у м. Дніпрі по вул. Мечникова з боку вул. А. Фабри у напрямку вул. Воскресенська та здійснив зупинку на лівому боці дороги у напрямку його руху біля будинку № 4 по вул. Мечникова. Зазначає, що цю зупинку він здійснив виходячи з дорожньої обстановки та вимог ПДР. Так, на в`їзді на вул. Мечникова з боку вул. А.Фабри на правому боці дороги в напрямку вул. Воскресенська встановлено заборонний знак 3.34, яким забороняється зупинку і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Нормами підрозділу 3 (заборонні знаки) розділу 33 (дорожні знаки) ПДР вказано, що дія знаків 3.9, 3.10, 3.34-3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені. Тобто, вказаний дорожній знак 3.34 забороняє зупинку і стоянку праворуч вулиці Мечникова, якщо рух здійснюється нею від вул. А. Фабри у напрямку вул. Воскресенська. Також вказав на те, що п. 15.3 ПДР дозволяється зупинка і стоянка транспортних засобів у населених пунктах на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайний колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом. При цьому, вважає, що відповідно до вимог абзацу 8 п. 1.10 ПДР, тротуар є частиною дороги. Відповідно до вимог пп. в) п. 15.10 ПДР стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м. тобто, знаки, які б обмежували зупинку та/або стоянку на лівому боці вул. Мечникова у напрямку вул. Воскресенська відсутні. Таким чином, вважає, що станом на 24 травня 2021 року не існувало ніяких обмежень та перешкод щодо стоянки на лівому боці дороги, включно з тротуаром, за умови забезпечення місця для руху пішоходів, а саме на тротуарі біля будинку № 4 по вул. Мечникова. Всупереч фактичним обставинам 24 травня 2021 року, на лобовому склі автомобіля було залишено повідомленні про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія ІД № 00382353, в якому йдеться про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу о 10:23:06 по вул. Мечникова в районі буд. 4 у м. Дніпрі. 02 червня 2021 року позивач звернувся зі скаргою на дії інспектора до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, яка є третьою особою у справі, із викладенням вказаних обставин справи. 10 червня 2021 року йому було надано відповідь, в якій стверджується, що він порушив вимоги заборонного знаку 3.34, який встановлено на правому боці дороги у напрямку руху з вул. Воскресенська до вул. А. Фабри, та підтримано дії відповідача. 11 червня 2021 року позивач повторно звернувся до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради зі скаргою, в якій вказав на те, що знак 3.34, встановлений на правому боці дороги у напрямку руху з вул. Воскресенська до вул. А. Фабри, забороняє зупинку автомобіля, що рухається по вул. Мечникова у напрямку вул. А. Фабри, але не забороняє зупинку автомобіля, що рухається по вул. Мечникова у напрямку вул. Воскресенська, тобто зокрема автомобілю, яким рухався позивач. Відповіді на цю скаргу він не отримав. У зв`язку з тим, що постанова відповідача від 16 червня 2021 року серії РАП № 299092238 ґрунтується на обставинах, які суперечать фактичним, вважає, що вона підлягає скасуванню, а інформація про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень видаленню.

Ухвалою суду від 25 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано термін на усунення недоліків (а. с. 32-33).

30 серпня 2021 року недоліки зазначені в ухвалі суду від 25 серпня 2021 року, позивачем усунуто (а. с. 35-61).

Ухвалою суду від 01 вересня 2021 року у справі відкрито спрощене провадження, без виклику сторін (а. с. 62), яка надіслана відповідачу 22 вересня 2021 року за вихідним № 21610/21-вих/2-а/204/75/21 (а. с. 63).

11 листопада 2021 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшли пояснення представника третьої особи Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Прокопенка О.Л. (а. с. 65-69 та на звороті), в яких він просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В поясненнях зазначає, що 24 травня 2021 року у м. Дніпрі по вул. Мечникова, 4, відповідачем було виявлено порушення правил зупинки транспортним засобом Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в зоні дії знаку 3.34 ПДР «Зупинку заборонено». У відповідності до вимог ст. 142 КУпАП, відповідачем було здійснено фотофіксацію обставин правопорушення правил стоянки в режимі фотозйомки та зафіксовано: дату порушення; місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта; географічні координати та час вчинення порушення. Оскільки, порушення було зафіксовано в режимі фотозйомки та через відсутність технічних можливостей встановити суб`єкта правопорушення, інспектором з паркування, відповідно до вимог ст. 2791 КУпАП, було розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови ІД № 00382353 на лобовому склі вказаного транспортного засобу. Вказано, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 КУпАП, постанову складено на власника транспортного засобу, яким є ОСОБА_2 , а тому саме він має право на її оскарження та звернення за захистом до суду (у разі, якщо вважає, що оскаржувана постанова порушує його права, свободи чи законні інтереси). Оскаржувана постанова жодним чином не стосується позивача, не порушує його прав та свобод, а тому у ОСОБА_1 відсутні підстави для звернення до суду за захистом з вимогою щодо скасування оскаржуваної постанови. Також, вказано, що відповідач, не зареєстрований у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, як користувач автомобіля Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому він є неналежним користувачем даного транспортного засобу й відповідно не міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16 червня 2021 року провідним спеціалістом інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Кіріловою В.О. винесено постанову серії РАП № 299092238 до повідомлення серії ІД № 00382353 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у вигляді штрафу, у розмірі 340 гривень (а. с. 6, 40). Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 24 травня 2021 року о 10 годині 23 хвилини транспортним засобом Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою м. Дніпро, вул. Мечникова, 4, чим порушено вимоги п. 3.34 розділу 33 ПДР - «Зупинку заборонено» та скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником транспортного засобу Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_2 (а. с. 8-9, 42).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 1 ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що позивач це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

Нормами п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України встановлено, що індивідуальний акт акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій aбo в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав aбo інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням aбo мас визначений строк.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Приписами ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього pyxy, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього pyxy з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення i передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа a6o керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з вимогами п. п. 3 п. 2 загальної частини Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 142 КУпАП несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 року № 1197, визначено процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу.

Так, зокрема п. 21 вказаного Порядку визначено, що внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється у сервісному центрі MBC у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю) та належного користувача.

При цьому, п. 40 даного Порядку визначено, що особи, які звертаються до сервісного центру МВС для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, як підтвердження внесення таких відомостей отримують засвідчене печаткою сервісного центру МВС повідомлення з Реєстру у паперовій формі згідно із додатком 7 «Повідомлення № про підтвердження внесення відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів про належного користувача».

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, зокрема, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_2 , натомість, ОСОБА_1 (позивач) має право керування вказаним транспортним засобом, про що вказано в особливих відмітках цього свідоцтва.

Разом з цим, судом встановлено, що позивач не внесений до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, як належний користувач транспортного засобу Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до вимог вказаного Порядку. Однак, вказане не позбавляє його права керування даним транспортним засобом на підставі свідоцтва про його реєстрацію.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позивач не є належним користувачем транспортного засобу Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розумінні п. п. 3 п. 2 загальної частини Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а тому не є особою, яка відповідно до вимог статті 142 КУпАП несе відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Крім того, суд зазначає, що оскаржувана постанова винесена відповідачем за відсутності, як самого власника транспортного засобу, так і за відсутності особи, яка ним керувала. При цьому, позивачем не надано суду жодних належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження того, що 16 червня 2021 року, саме він керував транспортним засобом Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 287 KУпAП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої ii винесено, а також потерпілим.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постанова серії РАП № 299092238 до повідомлення серії ІД № 00382353 від 16 червня 2021 року складена спеціалістом інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Кіріловою В.О. відносно ОСОБА_2 (власника транспортного засобу), а не відносно позивача, а тому вона жодним чином не порушує його права чи інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що власником транспортного засобу Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_2 , а позивач, у розумінні п. п. 3 п. 2 загальної частини Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, не є належним користувачем цього транспортного засобу, приймаючи до уваги те, що постанова серії РАП № 299092238 до повідомлення серії ІД № 00382353 від 16 червня 2021 року винесена спеціалістом інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Кіріловою В.О. саме відносно ОСОБА_2 , а не позивача, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова жодним чином не порушує прав та інтересів позивача, які підлягають захисту в судовому порядку, а тому не вбачає підстав для задоволення позову.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що підстав для задоволення позовних вимог судом не встановлено, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Кірілової Вікторії Олександрівни (49000, м. Дніпро, вул. С. Стрільців, буд. 18), третя особа - Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 75; ), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів зо дня його підписання суддею або протягом десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні.

Рішення суду набирає законної сили протягом десяти днів зо дня його підписання суддею або протягом десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна