Справа № 240/16481/21
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2022-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати п.23 рішення Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області десятої сесії VIII скликання від 10.06.2021 №314 "Про відмову у наданні дозволу громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Райгородоцької сільської ради" про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га;
- зобов`язати Райгородоцьку сільську раду Бердичівського району Житомирської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, для отримання безоплатно у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства поза межами населених пунктів Маркушівського старостинського округу Райгородоцької сільської ради Бердичівського району.
В обґрунтування позову вказує, що звернувся до відповідача із клопотанням у якому просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для передачі безоплатно у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, як учаснику бойових дій, що захищав суверенітет від зовнішньої агресії (АТО). Зазначає, що рішенням десятої сесії VIII скликання від 10.06.2021 №314 відмовлено гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га. Позивач вважає відмову відповідача протиправною, а свої права порушеними.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
23.09.2021 ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.
27.09.2021, 28.09.2021 та 30.09.2021 на адресу суду від відповідача надійшли ідентичні за змістом відзиви на позовну заяву (а.с.33-36, 42-45, 51-54). Відповідно до змісту яких відповідач заперечує проти позову та просить відмовити в його задоволенні. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач вказує, що враховуючи великий об`єм причин, що були підставою для відмови громадянам у задоволенні їх заяв, спеціалістами апарату сільської ради було помилково зазначено підставу відмови в пункті 22 оскаржуваного позивачем рішення Райгородоцької сільської ради від 10.06.2021 №314 та вказано розширену (неконкретизовану) причину. У зв`язку з чим, рішенням Райгородоцької сільської ради від 24.09.2021 №416 уточнено та внесено зміни в оскаржуване рішення шляхом викладення пункту 22 в новій редакції.
Згідно з частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що за вх. №Р-728 від 24.05.2021 Райгородоцька сільська рада зареєструвала заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з правом передачі у власність орієнтовною площею 2,00 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області (а.с.12).
Рішенням десятої сесії VІІІ скликання Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області №314 від 10.06.2021 "Про відмову у наданні дозволу громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Райгородоцької сільської ради" вирішено: "п.22 Відмовити гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, у зв`язку з тим, що відповідно до частини 1 статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно частини 3 статті 136 Земельного Кодексу України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів. Як зазначено в частині 7 статті 118 Земельного кодексу України підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Вказана в заяві та в доданих до них графічних матеріалах земельна ділянка рішенням Райгородоцької сільської ради 8 сесія VIII скликання від 12.03.2021 №200 включена в Перелік земельних ділянок комунальної власності Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області призначених для продажу права їх оренди на земельних торгах у формі аукціону в 2021 році. Таким чином місцезнаходження вказаної в заяві та доданих до неї графічних матеріалах земельної ділянки не відповідає статті 136 Земельного кодексу України, що є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою згідно статті 118 Земельного Кодексу України" (а.с.15-17).

Вважаючи відмову необґрунтованою та протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Після звернення позивача до суду, рішенням Райгородоцької сільської ради від 24.09.2021 №416 внесено зміни в оскаржуване рішення шляхом викладення пункту 22 в новій редакції, а саме: "Відмовити гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянською господарства, площею 2,00 га на підставі пункту 7 статті 118 Земельного кодексу України та в зв`язку з невідповідністю місця розташування зазначеної заявником ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель. Згідно "Плану зовнішніх меж земель реформованою колективного сільськогосподарського підприємства ім.Шевченка» Маркушівської сільської ради Бердичівською району", який є додатком до Державного акта на право колективної власності на землі серії ЖТ 02-12 №000007, в межі даної земельної ділянки входять земельні ділянки членів КСП «ім.Шевченка», які мають право на земельну частку (пай). Тому, передача у приватну власність цих земель іншим особам, порушить їх права.» (а.с. 55-59).

Вирішуючи спір, що виник між сторонами суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 2 статті 4 Земельного кодексу України встановлено, що завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

За змістом пункту "б" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектари.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до заяви (а.с. 12) було додано викопіювання із зазначенням орієнтовного розташування земельної ділянки, яку позивач має намір отримати у власність. На викопіюванні вказано: с.Маркуші, Бердичівський район, Житомирська область (а.с.13).

Судом встановлено, що підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою слугувало те, що вказана в заяві та в доданих до них графічних матеріалах земельна ділянка рішенням Райгородоцької сільської ради 8 сесія VIII скликання від 12.03.2021 №200 включена в "Перелік земельних ділянок комунальної власності Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області призначених для продажу права їх оренди на земельних торгах у формі аукціону в 2021 році" (а.с. 17).

Позивачем до суду надано копію Рішення восьмої сесії VІІІ скликання Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області №200 від 12.03.2021, яким затверджено перелік земельних ділянок комунальної власності Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, призначених для продажу права їх оренди на земельних торгах у формі аукціону в 2021 році згідно з додатком. Визначено виконавця земельних торгів. У додатку до рішення міститься "Перелік земельних ділянок комунальної власності Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області призначених для продажу права їх оренди на земельних торгах у формі аукціону в 2021 році", де зокрема зазначена земельна ділянка площею 30,4305 га за кадастровим номером :03:000:0540, що знаходиться на території Маркушівського округу (а.с.18).

Рішенням Райгородоцької сільської ради від 24.09.2021 №416 внесено зміни в оскаржуване рішення та причиною відмови зазначено те, що згідно "Плану зовнішніх меж земель реформованою колективного сільськогосподарського підприємства "ім.Шевченка", Маркушівської сільської ради Бердичівською району", який є додатком до Державного акта на право колективної власності на землі серії ЖТ 02-12 №000007, в межі запитуваної земельної ділянки входять земельні ділянки членів КСП «ім.Шевченка», які мають право на земельну частку (пай) (а.с. 58, 59).

Суд звертає увагу, що включення земельної ділянки у перелік земельних ділянок, право на які буде виставлено на земельні торги не передбачено серед підстав для відмови, визначених у частині 7 статті 118 Земельного кодексу України, однак така підстава для відмови передбачена у статті 136 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 136 Земельного кодексу України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності, або права на них, виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися в користування до завершення торгів.

Верховний Суд у постанові від 03.04.2018 у справі №815/3059/17 дійшов висновку, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Така правова позиція була підтримана в інших постановах Верховного Суду, зокрема у постановах від 23.01.2020 у справі №620/1058/19, від 28.10.2020 у справі №819/1976/17, від 22.10.2020 у справі №815/7279/16.

Суд звертає увагу також на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 01.07.2021 у справі №440/3609/20, де зазначено, що на момент розгляду заяви позивачки про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняття відповідачем рішення з цього питання, землі, яких стосувалася заява, було включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які можуть бути продані на земельних торгах. В силу приписів частини 3 статті 136 Земельного кодексу України це є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зважаючи на це, відповідач правомірно відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Правова позиція щодо застосування норм права у схожих правовідносинах також викладена Верховним Судом у постановах від 30.03.2021 у справі №2040/6485/18, від 13.04.2021 у справі №818/1470/18 та від 30.06.2021 у справі №440/3609/20.

Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу на ту обставину, що на момент вирішення питання щодо надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, рішення восьмої сесії VІІІ скликання Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області №200 від 12.03.2021 було чинним.

Частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Щодо рішення відповідача №416 від 24.09.2021 "Про внесення змін до рішення від 10.06.2021 №314", суд відмічає, що його правомірність не є предметом спору у даній справі, однак, щодо внесених наведеним рішенням змін до оскаржуваного рішення суд зазначає, що наявність державного акта на право колективної власності на земельну ділянку, в межах якої знаходиться запитувана земельна ділянка, свідчить про те, що запитувана земельна ділянка не є вільною, і на неї не може бути наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою у відповідності до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд зазначає, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судом не розглядається питання встановлення судового контролю.

Зважаючи на відмову у задоволенні позову та на відсутність документально підтверджених судових витрат про сплату судового збору у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не вирішується.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 258, 262, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області (вул.Соборна, 11, с.Райгородок, Бердичівський район, Житомирська область, 13372, ) про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін