Справа № 802/966/18-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2022-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року

м. Київ

справа № 802/966/18-а

адміністративне провадження № К/9901/56/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області

на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.07.2018 (суддя Чернюк А.Ю.) та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 (колегія у складі суддів Сторчака В. Ю., Мельник-Томенко Ж. М., Ватаманюка Р.В.)

у справі № 802/966/18-а

за позовом ОСОБА_1

до Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області,

третя особа - Бершадське відділення Гайсинської об`єднаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області,

про зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. У березні 2018 року позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати запис від 18.01.2013 №0004550 про включення відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

2. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24.07.2018, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018, позов задоволено.

3. 02.01.2019 відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

4. Ухвалою Верховного Суду від 01.02.2019 відкрито касаційне провадження у справі.

5. Сторони клопотали про розгляд справи за їхньої участі, однак своєю ухвалою Суд відмовив в задоволенні такого клопотання.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 23.03.2001 позивач отримав у Бершадській районній державній адміністрації Вінницької області Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-приватного підприємця.

7. 08.10.2002, надавши відповідну заяву державному реєстратору, позивач припинив підприємницьку діяльність, на підтвердження чого отримав в Бершадській міжрайонній державній податковій інспекції довідку про зняття з обліку платника податків в зв`язку з ліквідацією суб`єкта підприємництва №2991 від 08.10.2002.

8. 15.02.2018 позивачу стало відомо, що за ним рахується податковий борг, оскільки в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань він зареєстрований як фізична особа-підприємець. Встановлено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься запис № 0004550 від 18.03.2013 щодо перереєстрації ОСОБА_1 приватним підприємцем.

9. Враховуючи відсутність факту повторної державної реєстрації ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

10. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 2002 року заяви щодо повторної його державної реєстрації чи перереєстрації як фізичної особи-підприємця в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не писав та не подавав.

Отже, на переконання позивача, реєстраційні дії державного реєстратора Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області є протиправними, оскільки були вчиненні без його відома та згоди.

11. Відповідач проти позову заперечував. Свою позицію мотивував тим, що відповідно до пункту 8 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 01.07.2010 № 2390-VI «Про внесення змін до Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання , та пунктом 5 Положення про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, затвердженого наказом Міністерства юстиції №575/5 від 12.04.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.04.2012 за №569/20882, були сформовані списки фізичних осіб-підприємців зареєстрованих до 01.07.2004 та не включених до Єдиного державного реєстру.

Відповідні списки було передано до державного реєстратора Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області від тимчасової міжвідомчої спеціальної комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у кількості 526 записів, та проведено відповідне включення відомостей про ФОП.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновків про відсутність підстав для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису № 0004550 від 18.03.2013 про державну реєстрацію ОСОБА_1 фізичною особою-підприємцем. Зокрема, державним реєстратором Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області було порушено вимоги чинного на час вчинення реєстраційних дій законодавства.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

13. Відповідач не погоджується з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій і вважає, що висновки судів не відповідають обставинам справи.

14. Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що він діяв у повній відповідності до чинних на момент вчинення дій законодавчих та інших нормативно-правових актів під час внесення реєстраційного запису.

Аргументи касаційної скарги є ідентичними наданим в суді першої та апеляційної інстанції.

15. 21.02.2019 надійшов відзив від відповідача, в якому останні покликається на правомірність рішень судів попередніх інстанцій з огляду на протиправність дій відповідача. Позивач зазначає, що ще в 2002 році припинив підприємницьку діяльність і не є суб`єктом підприємницької діяльності. Позивач зазначає, що відомості про нього в 2013 році до ЄДР були внесені не на підставі волевиявлення позивача.

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов такого висновку.

17. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18. На час виникнення спору відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб-підприємців регулював Закон України від 15.03.2003 №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон №755-IV), який набрав чинності 01.07.2004.

19. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №755-IV, в редакції, чинній на час його прийняття, державний реєстратор протягом 2004 - 2005 років при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, зобов`язаний провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка. При цьому реєстраційний збір за заміну свідоцтва про державну реєстрацію не стягується.

20. 01.07.2010 було прийнято Закон України N2390-VI «Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання» (далі - Закон № 2390-VI), який набрав чинності 03.03.2011.

21. Пункти 2-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2390-VI передбачали, що процес включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 01.07.2004, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Усі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 01.07.2004, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру та для заміни свідоцтв про їх державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка або для отримання таких свідоцтв. Свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 01.07.2004, після настання встановленого пунктом 2 цього розділу строку вважаються недійсними.

22. Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390-VI встановлено, що після закінчення передбаченого для включення відомостей до Єдиного державного реєстру строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, уповноважені органи у місячний строк проводять остаточне звірення даних відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення в Автономній Республіці Крим та відповідних областях інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 01.07.2004, відомості про яких до строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, не включені до Єдиного державного реєстру. За результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 01.07.2004, включаються до Єдиного державного реєстру з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 01.07.2004, вважаються недійсними.

23. Однак питання включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 01.07.2004, стосувалося діючих підприємців, а не тих, які припинили свою діяльність та були виключені з Реєстру суб`єктів підприємницької діяльності.

24. Отже, ключовим правовим питання у справі є встановлення факту припинення позивачем підприємницької діяльності.

25. Позивач стверджує, що припинив підприємницьку діяльність 08.10.2002, надавши відповідну заяву державному реєстратору та отримав в Бершадській міжрайонній державній податковій інспекції довідку про зняття з обліку платника податків в зв`язку з ліквідацією суб`єкта підприємництва №2991 від 08.10.2002.

26. На цей час порядок державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності визначав Закон України «Про підприємництво» № 698-XII від 07.02.1991 та Порядок державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженийпостановою Кабінету Міністрів України №740 від 25.05.1998 (далі - Порядок №740).

27. Відповідно до пп. 37-39 Порядку №740 скасування державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи здійснюється шляхом виключення його з Реєстру суб`єктів підприємницької діяльності на підставі таких документів:

- особистої заяви підприємця-громадянина або рішення суду (арбітражного суду) у випадках, передбачених законодавством;

- довідки органу державної податкової служби про зняття з обліку;

- довідки установ банків про закриття рахунків;

- довідки органу внутрішніх справ про здачу печаток і штампів;

- оригіналу свідоцтва про державну реєстрацію.

Орган державної реєстрації у 10-денний термін повідомляє відповідні органи державної податкової служби та державної статистики про скасування державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності (додаток9 чи додаток 10 до цього Положення).

Реєстраційна справа суб`єкта підприємницької діяльності, державну реєстрацію якого скасовано, передається органом державної реєстрації до місцевої державної архівної установи в установленому порядку.

28. Суди попередніх інстанцій зазначили, що відповідно до довідки про зняття з обліку платника податків в зв`язку з ліквідацією суб`єкта підприємництва (форма № 12-ОПП) №2991 від 08.10.2002 ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність.

29. Однак цей висновок свідчить про неправильне застосування судами пп. 37-39 Порядку №740. Вказана довідка ДПІ є лише одним із документів, необхідних для скасування державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи.

30. Судами попередніх інстанцій не було встановлено факту подання позивачем повного пакету документів (зокрема, заяви, довідки установ банків про закриття рахунків, довідки органу внутрішніх справ про здачу печаток і штампів, оригіналу свідоцтва про державну реєстрацію) та чи мало місце виключення його з Реєстру суб`єктів підприємницької діяльності у 2002 році. В матеріалах справи такі докази відсутні.

31. Враховуючи зазначене, Суд не погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо скасування позивачем підприємницької діяльності у 2002 році з огляду на недоведеність цієї обставини.

32. Крім того, Суд звертає увагу, що Верховний Суд висловлював позицію щодо інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 01.07.2004, відомості про яких на дату завершення процесу включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не включені до ЄДР, які не припинили свою підприємницьку діяльність до 01.07.2004, у постановах від 21.08.2019 у справі №808/2771/14 та від 15.09.2020 у справі №460/37/19.

33. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

34. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

35. За приписами чч. 1 і 4 ст. 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

36. Отже, суди першої та апеляційної інстанцій допустили порушення норм процесуального права, не встановили належним чином обставини справи, а тому оскаржувані рішення підлягають скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для нового розгляду.

37. Під час нового розгляд суди мають взяти до уваги викладені у цій постанові висновки, встановити чи було припинено підприємницьку діяльність відповідно до п. 37-39 Порядку № 740 та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року у справі №802/966/18-а скасувати.

Справу №802/966/18-а направити на новий розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб