Справа № 380/4105/22
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2022-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/4105/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не скасування заборони позивачці на виїзд за кордон;

- зобов`язати відповідача скасувати заборону позивачці на виїзд за кордон.

В обґрунтування позовних вимог позовом зазначено протиправність, на думку позивачки, встановленої відповідачем заборони на виїзд за кордон. Стверджує, що постановою Львівського апеляційного суду від 21.10.2020 у справі № 2-2533/08 скасовано ухвалу Залізничного районного сулу м. Львова, якою тимчасово обмежено позивачку у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання своїх зобов`язань по рішенню суду Залізничного районного суду м. Львова про стягнення із позивачки заборгованості за кредитним договором. Також вказала, що на заяву від 21.01.2021 про скасування їй заборони на виїзд за кордон відповідач не вчинив жодних дій, відтак позивачка звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою від 18.02.2022 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою від 28.03.2022 суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 30165 від 27.04.2022), у якому проти позову заперечив. В обґрунтування зазначив, що в органах охорони державного кордону Державної прикордонної служби України з 23.02.2009 перебувала на виконанні ухвала Залізничного районного суду м. Львова від 12.11.2008 у цивільній справі № 2-2533, якою суд за поданням начальника Залізничного ВДВС Львівського МУЮ тимчасово обмежив у праві виїзду за межі України боржника громадянку ОСОБА_1 до виконання нею зобов`язань по рішенню Залізничного районного суду м. Львова по справі № 2-2533/08 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райфайзен банк Аваль» 131263,40 грн заборгованості за кредитним договором, 1312,64 грн судового збору та 30,00 грн витрат на ІТЗ розгляду справи. Вказав, що 05.02.2021 на адресу: м. Київ, вул. Володимирська 26 надійшло звернення позивачки з проханням повідомити її чи виконана постанова Львівського апеляційного суду від 21.10.2020 і чи скасована заборона зі сторони відповідача стосовно неї про заборону виїзду за кордон. За результатами розгляду вказаного звернення, листом від 09.02.2021 позивачку повідомлено про те, що належним чином засвідчена постанова суду на адресу Головного центру обробки спеціальної інформації для виконання не надходила, тимчасове обмеження виїзду за кордон продовжує діяти. Як стверджує відповідач, належним чином засвідчена копія постанови Львівського апеляційного суду від 21.10.2020 у справі № 2-2533/08 надійшла на адресу Головного центру обробки спеціальної інформації 16.03.2021. На виконання вказаного судового рішення, Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості стосовно позивачки із відповідної бази даних Державної прикордонної служби України вилучено, про що проінформовано Залізничний районний суд м. Львова та Залізничний ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Зазначив, що станом на 11.04.2022 в органах охорони державного кордону Державної прикордонної служби України судових рішень про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно позивачки на виконанні немає. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд розглянув матеріали позовної заяви, відзиву на позовну заяву, дослідив подані сторонами письмові докази та встановив таке.

Начальник Залізничного ВДВС Львівського МУЮ звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , мотивуючи тим, що на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Залізничного районного суду м. Львова від 07.08.2008 по справі № 2-2533/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен банк Аваль» боргу за кредитним договором в розмірі 131 263,14 грн. Проте боржником заборгованість згідно вказаного виконавчого листа не погашена.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12 листопада 2008 року подання начальника Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу в АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання своїх зобов`язань по рішенню суду Залізничного районного суду м. Львова по справі № 2-2533/08 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , на користь ВАТ «Райффайзен банк Аваль» 131263,14 грн заборгованості за кредитним договором, 1312,64 грн судового збору та 30 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Вказані обставини встановлено постановою Львівського апеляційного суду від 21.10.2020 у справі № 2-2533/08, яка набрала законної сили 21.10.2020, відтак такі відповідно до положень ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21.10.2020 у справі № 2-2533/08 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено: ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 листопада 2008 року скасовано; ухвалено нову постанову, якою у задоволенні подання начальника Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовлено.

Позивачка звернулася до Державної прикордонної служби України із листом-зверненням від 21.01.2021 у якому просила повідомити її чи виконана постанова Львівського апеляційного суду від 21.10.2020 і чи скасована заборона виїзду за кордон. Також просила повідомити чи встановлено якісь заборони Державною прикордонною службою України стосовно ОСОБА_1 про заборону виїзду за кордон.

Із надісланого 20.08.2021 на електронну адресу відповідача електронного повідомлення, слідує, що позивачка 20.08.2021 повторно звернулася до Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо надання інформації про виконання рішення суду від 21.10.2020 та про надання відповіді на лист позивачки від лютого 2021 року.

У матеріалах справи наявна також копія електронного повідомлення, яким позивачку проінформовано про те, що на її звернення, яке надійшло на адресу відповідача 05.02.2021 надано відповідь № 91/Ш-1360 від 09.02.2021.

Листом № 91-3346/0/18-21-Вих від 18.03.2021 Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повідомлено Залізничний районний суд м. Львова та Залізничний ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про те, що на підставі постанови Львівського апеляційного суду від 21.10.2020 у справі № 2-2533/08, якою скасовано ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 листопада 2008 року у справі № 2-2533/08 та відмовлено задоволенні подання начальника Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 18.03.2021 вилучено з відповідної бази даних Державної прикордонної служби України.

Позивачка не погоджується з бездіяльністю відповідача щодо не скасування заборони позивачці на виїзд за кордон відтак звернулася до суду із цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про прикордонний контроль" (надалі - Закон № 1710) прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Положеннями ч. 3 та ч. 4 ст. 2 Закону № 1710 визначено, що прикордонний контроль здійснюється щодо: 1) осіб, які перетинають державний кордон; 2) транспортних засобів, що перевозять через державний кордон осіб та вантажі; 3) вантажів, що переміщуються через державний кордон.

Прикордонний контроль включає: 1) перевірку документів; 2) огляд осіб, транспортних засобів, вантажів; 3) виконання доручень правоохоронних органів України; 4) перевірку виконання іноземцями, особами без громадянства умов перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну, виїзду з України та транзитного проїзду територією України; 5) реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон; 6) перевірку автомобільних транспортних засобів з метою виявлення викрадених.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 2 Закону України "Про прикордонний контроль" прикордонний контроль забезпечується шляхом створення і використання баз даних про осіб, які перетнули державний кордон, вчинили правопорушення, яким не дозволяється в`їзд в Україну або яким тимчасово обмежено право виїзду з України, про недійсні, викрадені і втрачені паспортні документи, а також інших передбачених законом баз даних.

Під час прикордонного контролю посадові та службові особи Державної прикордонної служби України здійснюють свої повноваження в межах, передбачених Конституцією України, цим Законом, Законом України "Про Державну прикордонну службу України", іншими актами законодавства України, а також міжнародними договорами України (ст. 3 цього Закону).

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" основними функціями Державної прикордонної служби України є здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, постановами державного виконавця; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних та уповноважених законом державних органів, у тому числі доручень митних органів щодо інформування митних органів про факт наміру перетинання державного кордону України особами, стосовно яких митними органами було виявлено порушення митних правил.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право шляхом опитування осіб з`ясовувати підстави перетинання державного кордону України, в`їзду на тимчасово окуповану територію або виїзду з неї, не пропускати через державний кордон України, на тимчасово окуповану територію або з неї осіб без дійсних документів на право перетинання кордону або для в`їзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї, осіб, які надали завідомо неправдиві відомості під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів або постановою державного виконавця не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України; робити в документах Закону № 661-IV зазначених осіб відповідні відмітки.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України під час виконання покладених на них обов`язків керуються тільки законами, діють на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ніхто інший, за винятком уповноважених посадових осіб державних органів у передбачених Конституцією та законами України випадках, не вправі втручатися у законну діяльність військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України.

Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 затверджені Правила перетинання державного кордону громадянами.

Пунктом 12 Правил перетинання державного кордону громадянами України (надалі - Правила) передбачено, що для здійснення прикордонного контролю громадяни подають уповноваженим службовим особам підрозділу охорони державного кордону паспортні, а у випадках, передбачених законодавством, і підтверджуючі документи без обкладинок і зайвих вкладень.

Крім того, пунктом 12 Правил передбачено, що у ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Пункт 13 вказаних Правил передбачає, що під час здійснення прикордонного контролю уповноважені службові особи підрозділу охорони державного кордону використовують бази даних Держприкордонслужби про осіб, які перетнули державний кордон, вчинили правопорушення, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Держприкордонслужби, яким тимчасово обмежено право виїзду з України, про недійсні, викрадені та втрачені паспортні документи, а також інші передбачені законом бази даних.

Відповідно до п. 15 Правил, на підставі рішення уповноваженого законом державного органу про тимчасову відмову у виїзді за кордон (заборону виїзду), прийнятого відповідно до статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" (3857-12), уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону відмовляє громадянину у перетинанні державного кордону, про що виносить обґрунтоване письмове рішення із зазначенням причин відмови, один примірник якого видається громадянинові.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частинами першою та шостою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (ч. 3 ст. 6 цього Закону).

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII, зокрема, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

При цьому, пунктом 3 Розілу IV Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого Наказами Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України 30.01.2018 року №256/5/65 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02 лютого 2018 року за №133/31585) (надалі - Порядок № 256/5/65), передбачено, що вмотивована постанова державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України за виконавчими документами про стягнення аліментів направляється до виконання після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" для оскарження рішення, дій виконавця, якщо рішення, дії виконавця не було оскаржено.

Після реєстрації в Системі постанови державного виконавця та супровідного листа на адресу уповноваженого органу Держприкордонслужби з використанням кваліфікованого електронного підпису зазначена інформація передається за допомогою Системи до бази даних уповноваженого органу Держприкордонслужби для опрацювання.

Уповноважений орган Держприкордонслужби не пізніше наступного робочого дня після надходження вмотивованої постанови державного виконавця приймає її до виконання та вносить інформацію до бази даних, про що надсилає повідомлення до відповідного органу державної виконавчої служби протягом трьох робочих днів через Систему.

Пунктом 5 Розділу IV Порядку № 256/5/65 встановлено, що інформацію про особу, стосовно якої діє тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, уповноважений орган Держприкордонслужби вилучає (знімає з контролю) з бази даних у разі: винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону; винесення постанови про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України за виконавчим документом про стягнення аліментів.

Аналогічні норми закріпленні у Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (надалі - Інструкція № 512/5).

Так, згідно з абз. 2 п. 1 розділу ХІІІ Інструкції № 512/5 за наявності обставин, передбачених абзацом першим або шостим частини дев`ятої статті 71 Закону, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до п. 4 розділу ХІІІ Інструкції № 512/5 тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про:

- закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону;

- скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі.

Як вже встановлено судом, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12 листопада 2008 року подання начальника Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу в АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання своїх зобов`язань по рішенню суду Залізничного районного суду м. Львова по справі № 2-2533/08 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , на користь ВАТ «Райффайзен банк Аваль» 131263,14 грн заборгованості за кредитним договором, 1312,64 грн судового збору та 30 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі зазначених відомостей, відповідач вніс інформацію стосовно заборони ОСОБА_1 виїзду за кордон до відповідної бази даних.

Вказані обставини не заперечуються сторонами.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21.10.2020 у справі № 2-2533/08 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено: ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 листопада 2008 року скасовано; ухвалено нову постанову, якою у задоволенні подання начальника Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовлено.

Матеріалами справи встановлено, що листом № 91-3346/0/18-21-Вих від 18.03.2021 Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повідомлено Залізничний районний суд м. Львова та Залізничний ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про те, що на підставі постанови Львівського апеляційного суду від 21.10.2020 у справі № 2-2533/08, якою скасовано ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 листопада 2008 року у справі № 2-2533/08 та відмовлено задоволенні подання начальника Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 18.03.2021 вилучено з відповідної бази даних Державної прикордонної служби України.

Разом з цим, суд зазначає, що позивачкою не надано доказів відмови їй у перетині державного кордону України з 18.03.2021. Позивачка в обґрунтування позовних вимог стверджує, що скасування заборони виїзду за кордон ОСОБА_1 не скасована відповідачем. Однак, суд зазначає, що наявними в матеріалах справи доказами такі доводи позивачки спростовуються.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що Адміністрація Державної прикордонної служби України діяла відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства і Конституції України, обґрунтовано, добросовісно та з урахуванням обставин, що мали значення при вчиненні нею дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

В силу приписів ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивачку.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601 м. Київ вул. Володимирська 26; ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивачку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.П. Качур