Справа № 620/10699/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Менського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Менського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Менського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Менського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті страхової суми по факту нещасного випадку, який стався 15.04.2021, з електрозварником філії «Сосницька ДЕД» ОСОБА_2 , 1959 року народження;

- зобов`язати Менське відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Чернігівській області виплатити ОСОБА_1 страхову суму по факту нещасного випадку, який стався 15.04.2021, з електрозварником філії «Сосницька ДЕД» ОСОБА_2 , 1959 року народження.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем було зазначено, що бездіяльність відповідача щодо невиплати страхової суми по факту нещасного випадку є протиправною та такою, що порушує його права.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Менського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Чернігівській області щодо призначення ОСОБА_1 одноразової допомоги в разі смерті потерпілого по факту нещасного випадку, який стався 15.04.2021, з електрозварником філії «Сосницька ДЕД» ОСОБА_2 , 1959 року народження.

Зобов`язано Менське відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Чернігівській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.07.2021 про призначення одноразової допомоги в разі смерті потерпілого по факту нещасного випадку, який стався 15.04.2021, з електрозварником філії «Сосницька ДЕД» ОСОБА_2 , 1959 року народження та прийняти відповідне рішення за результатами такого розгляду. У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, а також вихід судом першої інстанції за межі позовних вимог.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 23.03.2022.

У зв`язку з тим, що розгляд справи 23.03.2022 не відбувся, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2022 призначено розгляд апеляційної скарги на 27.04.2022 у порядку письмового провадження.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок нещасного випадку на виробництві (а.с.5-6).

Факт нещасного випадку на виробництві підтверджується актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 15.04.2021 о 14 год. 20 хв. на філії «Сосницька дорожньо-експлуатаційна дільниця» Державного підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (Форма Н-1/П), затвердженим 29.06.2021 заступником начальника Управління Держпраці у Чернігівській області (а.с.9-20).

Відповідно до висновку комісії (розділ 7) нещасний випадок, який стався 15.04.2021 з електрогазозварником філії «Сосницька ДЕД» ОСОБА_2 , 1959 р.н., визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. На потерпілого складається акт за формою Н-1/П. Нещасний випадок підлягає обліку на філії «Сосницька ДЕД».

Надалі, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення страхової виплати у зв`язку зі смертю годувальника, до якої додав відповідні документи, в тому числі довідку про реєстрацію місця проживання.

Однак, листом від 06.08.2021 №02-05/1221 відповідач повідомив позивачу, що для отримання ним одноразової допомоги на сім`ю дитиною, реєстрація її місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У разі відсутності документів, що підтверджують належність до складу сім`ї померлого, статус члена сім`ї встановлюється в судовому порядку (а.с.21).

Позивач, вбачаючи в діях відповідача бездіяльність, якою порушуються його законні права та інтереси, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивач надав відповідачу заяву про призначення одноразової допомоги в разі смерті потерпілого та відповідний пакет документів, проте будь-яких рішень про страхову виплату, у формі постанови, на підставі заяви відповідачем не приймалось, в порушення статті 44 Закону №1105-ХІV та пункту 1.4. Порядку № 11, натомість, останній відмовив позивачу в призначенні страхової виплати листом від 06.08.2021 № 02-05/1221, з огляду на що, відповідач вчинив протиправну бездіяльність, оскільки рішення про відмову у виплаті одноразової допомоги позивачу з обґрунтуванням її відмови у формі постанови відповідач не приймав. У частині позовних вимог зобов`язального характеру, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у відповідача в цій частині вимог дискреційних повноважень, а тому, прийняв рішення зобов`язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.07.2021 про призначення одноразової допомоги в разі смерті потерпілого по факту нещасного випадку, який стався 15.04.2021, з електрозварником філії «Сосницька ДЕД» ОСОБА_2 , 1959 року народження та прийняти відповідне рішення за результатами такого розгляду.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк, судом першої інстанції не було враховано, що сам факт проживання позивача з його батьком за однією адресою не є беззаперечним доказом проживання їх однією сім`єю. Також, на переконання апелянта, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог позивача та безпідставно зобов`язав відповідача розглянути заяву позивача про призначення одноразової допомоги в разі смерті потерпілого.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України від 23.09.1999 №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105-ХІV, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 36 Закону № 1105-ХІV, страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до положень частини 7 статті 36 Закону № 1105-ХІV, страхові виплати складаються із, зокрема, страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого).

Так, частиною 6 статті 42 Закону № 1105-ХІV, встановлено у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

За умов частини 1 статті 43 Закону № 1105-ХІV, для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: 1) акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; 2) документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.

Згідно приписів частини 2 статті 43 Закону № 1105-ХІV, Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк з моменту звернення заявника: 1) копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого; 2) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду; 3) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - виконавчого органу ради про батьків або іншого члена сім`ї померлого, який не працює та доглядає дітей, братів, сестер чи онуків померлого, які не досягли восьмирічного віку; 4) довідки навчального закладу про те, що член сім`ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди, навчається за денною формою навчання; 5) довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім`ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу.

Як правильно звернув увагу суд першої інстанції, згідно з частинами 1, 2 статті 44 Закону № 1105-ХІV, Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

При цьому, саме статтею 45 Закону №1105-ХІV, передбачені випадки, у яких Фонд відмовляє у страхових виплатах і наданні соціальних послуг, Фонд відмовляє у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мали місце: 1) навмисні дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання приписів та обмежень лікаря) потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку; 2) подання роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілим Фонду свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок; 3) вчинення застрахованим умисного кримінального правопорушення, що призвів до настання страхового випадку. Фонд відмовляє у виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов`язаним з виробництвом.

З метою вдосконалення порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат і здійснення управліннями (відділеннями) виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) у разі настання нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання, керуючись статтями 7, 36, 37, 39, 41-48 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», правління Фонду соціального страхування України постановило затвердити Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат.

Наведений Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат затверджений Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11 (далі - Порядок №11).

Пунктом 1.2. Порядку № 11, встановлено, що у разі настання страхового випадку управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, або в межах повноважень відділення виконавчої дирекції Фонду в районах і містах обласного значення (далі - управління (відділення) Фонду) зобов`язані своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну потерпілому внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті особам, які мають на це право, виплачуючи, зокрема, одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого.

Зі змісту пунктів 1.3, 1.4 Порядку № 11, випливає, що Управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон) та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Рішення про страхові виплати приймається начальником управління Фонду або за його письмовим дорученням начальником підпорядкованого відділення Фонду та оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якій зазначаються дані про потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах.

Відповідно до пункту 5.1. Розділу V Порядку №11, для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого членами сім`ї та особами, які мають право на виплати, до управління (відділення) виконавчої дирекції Фонду подаються: заяви (колективна чи індивідуальні), для призначення страхових виплат за встановленою виконавчою дирекцію Фонду формою; копії паспорта; копії реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) або сторінки паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого; копії документів, що підтверджують родинні зв`язки померлого потерпілого (свідоцтво про шлюб потерпілого, свідоцтво про народження його дітей, у разі призначення виплати батькам потерпілого подається свідоцтво про народження потерпілого); довідка про реєстрацію місця проживання (у разі відсутності відмітки про реєстрацію місця проживання в документах, що засвідчують особу). Для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого.

Судом першої інстанції було досліджено, що позивач надав відповідачу заяву про призначення одноразової допомоги в разі смерті потерпілого та відповідний пакет документів, передбачений частиною шостою статті 42 Закону № 1105-XIV та Порядком № 11, проте будь-яких рішень про страхову виплату, у формі постанови, на підставі заяви ОСОБА_1 від 28.07.2021 та доданих до неї документів, відповідачем не приймалось, в порушення статті 44 Закону № 1105-ХІV та пункту 1.4. Порядку № 11, натомість, останній відмовив позивачу в призначенні страхової виплати листом від 06.08.2021 № 02-05/1221. Колегія суддів наголошує на тому, що відповідач має приймати рішення у відповідній формі, а наведені у такому рішенні підстави мають бути чітко передбачені у законі, натомість, таке рішення не має ґрунтуватись на відображенні чи трактуванні відповідачем вимог закону з власної суб`єктивної позиції. Тож, відповідач вчинив протиправну бездіяльність щодо призначення страхової виплати позивачу, оскільки рішення про відмову у виплаті одноразової допомоги позивачу з обґрунтуванням її відмови у формі постанови відповідач не приймав.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог у контексті позовної вимоги про зобов`язання виплатити ОСОБА_1 страхову суму по факту нещасного випадку, який стався 15.04.2021, з електрозварником філії «Сосницька ДЕД» ОСОБА_2 , 1959 року народження та зобов`язав розглянути подану позивачем заяву, колегія суддів наголошує на нормі частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно змісту якої, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Також, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції було правильно враховано наявність у відповідача дискреційних повноважень по суті прийняття рішення про виплату, однак, такі не можуть бути довільними та необґрунтованими та мають враховуватии норми закону, та висновки суду по суті даного спору щоб не породжувати новий спір з одного і того ж питання у майбутньому.

Тож, позовні вимоги підлягають чатсковому задоволенню, за наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Менського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко