Справа № 300/4662/21
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/4662/21 пров. № А/857/23047/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Приступи Р. Л.,

представника відповідача Гавадзина М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Віта Констракшн» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року (прийняте у м. Івано-Франківську суддею Микитюком Р. В. за правилами спрощеного позовного провадження; дата складення рішення у повному обсязі не вказана) в адміністративній справі № 300/4662/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віта Констракшн» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 р. Товариство з обмежено відповідальністю «Віта Констракшн» (далі - ТОВ «Віта Констракшн», Товариство) звернулося до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (далі - ГУ ДПС в Івано-Франківській області) про застосування фінансових санкцій від 26.07.2021 № 00/4947/0901.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій за зберігання пального без наявності ліцензії на таке зберігання винесене з порушенням закону та за відсутності встановленого факту наявності такого пального, тобто предмета зберігання, що виключає можливість притягнення до відповідальності.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ТОВ «Віта Констракшн», яке вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а також судом при винесенні рішення було порушено та неправильно застосовано норми матеріального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким позов Товариства задовольнити повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до підпункту 2) пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 18.12.2019 № 391-ІХ у період з 1 квітня 2020 року по 1 липня 2020 року автоматичне зіставлення показників обсягів обігу та залишків пального, показників обсягів обігу спирту етилового здійснювалося у тестовому режимі, що не надає юридичної сили інформації за цей період. Отже, долучені відповідачем дані СЕАРП СЕ (системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового) за період з 01.04.2020 по 13.04.2020 не можна вважати допустимими і достовірними. Ці дані взагалі не містять інформації про фактичні залишки пального, а оперують даними, які відображені в зареєстрованих акцизних накладних і вказують на залишки пального, на які ще не зареєстрована акцизна накладна на реалізацію, а не містять інформацію про фактичні залишки пального. Тобто, дані про фактичні залишки пального на відповідну дату можна встановити тільки їх фактичними замірами, що також відображається в реєстрі витратомірів- лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі. Отже, факт зберігання пального за період з 01 квітня до 1 липня 2020 року міг бути встановлений виключно шляхом проведення фактичної перевірки (фактичних замірів) не за вказаний період, а саме у цьому періоді. Все інше є маніпулюванням даними та припущеннями, що не може вважатися належними доказами згідно вимог процесуального закону.

Стосовно акцизних накладних за період з 01.04.2020 по 13.04.2020 та їх коригування зазначає, що платник податків був вправі до закінчення фактичної перевірки відміняти показники помилкових акцизних накладних, а відповідач зобов`язаний був враховувати дані таких коригувань під час винесення оскаржуваного рішення, при тому, що всі розрахунки коригування були зареєстровані в Єдиному реєстрі акцизних накладних (далі - ЄРАН) та не відхилені податковим органом. Також, суд першої інстанції не звернув уваги, що частина акцизних накладних була відмінена його контрагентом-постачальником. А твердження суду, що вказане коригування здійснено саме з метою уникнення відповідальності, яка передбачена законом, не підкріплено жодним доказом та є за своєю суттю припущенням здійсненим в порушення процесуального закону та норм ПК України, якими передбачено обов`язок платника податків виправляти допущені помилки.

Стосовно відхилення судом документів бухгалтерського обліку вказує, що жодних письмових вимог щодо надання первинних бухгалтерських чи будь-яких інших документів відповідач не надавав, а перевірка проводилась не за місцезнаходження позивача та його бухгалтерських документів, а за адресою знаходження акцизного складу на території асфальтобетонного заводу. При цьому, вся необхідна інформація, що подана до суду була в наявності і у відповідача на час перевірки, однак проігнорована ним.

Стосовно заповнення Декларації з акцизного податку зазначає, що про ніякі «фактичні» залишки пального у Додатку 1-1 не зазначено; у ньому відображаються ті акцизні накладні/розрахунки коригування до акцизних накладних, які зареєстровані в ЄРАН у тому звітному періоді, за який подається Декларація. Зареєстровані пізніше акцизні накладні відображаються вже в Декларації, що подається в період їх фактичної реєстрації.

Стосовно використання палива та його відсутності станом 31.03.2021 зазначає, що ним долучено до позову бухгалтерську довідку про залишки пального та оборотно-сальдова відомість за квітень 2020 р. В цих документах відображено офіційні дані бухгалтерського обліку, що є достатнім для підтвердження факту відсутності палива на відповідну дату, що не спростовано відповідачем. Також інформація щодо використання та залишків палива за квітень 2020 р. містилась у Звіті про використання пального за період з 08.10.19 (дати реєстрації акцизних складів) по 31.03.2021. Звертає увагу, що основним споживачем пального є асфальтобетонний завод, який згідно Атестату виробництва АБЗ, звіту про інвентаризацію викидів, дозволу на викиди забруднюючих речовин, техпаспорту використовує дизельне паливо для виробництва теплової енергії.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2022 року було задоволено заяви представників сторін про проведення судового засідання 20 квітня 2022 року в цій справі в режимі відеоконференції з використанням системи EasyCon.

Позаяк представник апелянта Поседло Р. І. не зміг забезпечити участь у відеоконференції з власних технічних засобів, не заявив клопотання про відкладення розгляду справи, з урахуванням приписів частини п`ятої статті 195, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом було ухвалено розгляд справи проводити за відсутності представника апелянта.

Частиною п`ятою статті 195 КАС України визначено, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні представник відповідача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, наказом ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 02.06.2021 № 1020-п з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, та відповідно до підпункту 80.2.2 підпункту 80.2.5, пункту 80.2 статті 80 ПК України наказано заступнику начальника відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, контролю за виробництвом та обігом пального, контролю за обігом марки акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС в Івано-Франківській області Є. Губіну та головному державному ревізору-інспектору відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, контролю за виробництвом та обігом пального, контролю за обігом марки акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС в Івано-Франківській області С. Сухарському, провести фактичну перевірку за адресою: вул. Майданська, 5, м. Надвірна, Івано-Франківська область, суб`єкт господарювання ТОВ «Віта Констракшн» (35486251) з 09.06.2021 (а.с. 169).

Відповідно до цього наказу та направлень від 02.06.2021 №№ 1345, 1346 була проведена фактична перевірка за адресою: вул. Майданська, 5, м. Надвірна, Івано-Франківська область, що належить суб`єкту господарювання - ТОВ «Віта Констракшн».

За наслідками перевірки складено Акт № 42/09-19-09-01/35486251 від 18.06.2021 фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС, яким встановлено факт зберігання пального без наявності ліцензії, а саме: згідно даних СЕАРП СЕ (системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового) ТОВ «Віта Констракшн» за період з 01.04.2020 по 13.04.2020 здійснювало реєстрацію виданих та отриманих акцизних накладних по акцизних складах (уніфікований номер 1012313 та уніфікований номер 1012312) за адресою: м. Надвірна, вул. Майданська, 5. Також за даними СЕАРП СЕ станом на 01.04.2020 залишки палива на вище вказаних акцизних складах становили 88,77 тис. літрів та 298,99 тис. літрів відповідно.

ТОВ «Віта Констракшн» отримано ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) № 2000294 за адресою: м. Надвірна, вул. Майданська, 5 терміном дії з 14.04.2020 по 14.04.2025.

На підставі акта перевірки та відповідно до встановлених порушень ГУ ДПС в Івано-Франківській області 26.07.2021 прийняло рішення про застосування фінансових санкцій № 00/4947/0901, яким на підставі абзацу дев`ятого частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» застосувало до Товариства штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 500 000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням про застосування фінансових санкцій, Товариство оскаржило його до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що матеріалами справи беззаперечно підтверджено факт зберігання Товариством пального без відповідної ліцензії на момент постачання пального (01.04.2020 по 13.04.2020), доказів які б спростовували вказані обставини позивачем не надано.

Додатковим доказом на підтвердження правомірності винесеного рішення про застосування штрафних санкцій є отримана Товариством Ліцензія на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 14.04.2020 з визначенням місця зберігання: Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Майданська, 5 з загальною місткістю резервуарів, що використовуються для зберігання пального (літри): 119000.

Також, у справі відсутня інформація про обсяги активів, ведення обліку пального, його використання чи списання, відповідно до вимог встановлених Інструкцією № 281, яка поширюється на всі класи, типи, групи і види нафти та типи, марки і види (залежно від масової частки сірки) нафтопродуктів та вимоги якої є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб-підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

Як наслідок, позивач не довів наявності фактичних обставин, які перелічені у статті 15 Закону «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», за яких ліцензія на право зберігання пального не придбавається.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ратифікованим виноградним, спиртом етиловим ратифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP (далі - Закон № 481/95-BP).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 481/95-BP, ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;

місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування;

зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

За приписами статті 15 Закону № 481/95-BP річна плата за ліцензії на право зберігання пального становить 780 гривень.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються: підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету; підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву; суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження, а також фактичне місцезнаходження ємностей, що використовуються для зберігання пального.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Відповідно до частин першої, другої статті 17 Закону № 481/95-BP за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500 000 гривень.

Відповідно до пункту 2 та 3 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (далі - Порядок №790), фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

До суб`єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Згідно із пунктом 5 Порядку № 790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до матеріалів справи, підставою для застосування фінансових санкцій слугував акт перевірки, яким встановлено факт та обставини зберігання пального, без наявності ліцензії.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно даних СЕАРП СЕ (системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового) ТОВ «Віта Констракшн» за період з 01.04.2020 по 13.04.2020 здійснювало реєстрацію виданих та отриманих акцизних накладних по акцизних складах (уніфікований номер 1012313 та уніфікований номер 1012312) за адресою: м. Надвірна, вул. Майданська, 5 (а.с. 160-164).

Також, за даними СЕАРП СЕ станом на 01.04.2020 залишки палива на вище вказаних акцизних складах становили 88,77 тис. літрів та 298,99 тис. літрів відповідно.

Згідно поданої декларації з акцизного податку за квітень 2020 Товариством задекларовано (в тис. л):

по акцизному складу 1012313 - обсяги залишків пального на початок звітного періоду 242,2783; - обсяги отриманого пального 137,4296; - обсяги реалізованого пального 39,7356; - обсяги залишків пального на кінець звітного періоду 339,9723;

по акцизному складу 1012312: - обсяги залишків пального на початок звітного періоду 61,3522; - обсяги отриманого пального 85,1726; обсяги реалізованого пального 40,2048; обсяги залишків пального на кінець звітного періоду 106,32 (а.с.165).

За вказаний період уточнюючих декларацій станом на час подання позову не подавалось.

На акцизному складі уніфікований номер 1012312 ТОВ «Віта Констракшн» розміщено два резервуари ємністю 14 куб. м та 65 куб. м та акцизному складі уніфікований номер 1012313 розміщено резервуар ємністю 40 куб. м. Ці акцизні склади знаходяться за адресою: Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Майданська, 5.

Резервуари, які знаходяться на вказаних складах не обладнані рівнемірами - лічильниками в кількості 3 штуки, чим порушено вимоги п. 230.1.2 ст. 230 ПК України.

Також, на місці відпуску пального паливом з акцизного складу, на акцизному складі уніфікований номер 1012313 відсутній один витратомір-лічильник та на акцизному складі уніфікований номер 1012312 один витратомір-лічильник в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

У ході проведення перевірки особами, які її проводили, взято до уваги інформацію, яка була подана Товариством та його контрагентами до контролюючого органу, а саме: реєстрацію акцизних накладних та подання електронної звітності (додаток 1 та додаток 2 до акту перевірки).

Зазначена інформація свідчить про наявність пального в значних кількостях і яке фізично неможливо одночасно використати для заправки власних транспортних засобів та технологічного обладнання.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції відхилив пояснення представника Товариства, що ним не зберігалось пальне у період з 01.04.2020 по 13.04.2021, позаяк позивач повідомив контролюючий орган про наявність залишків на початок квітня 2020 року на акцизних складах 1012313 та 1012312 у кількості 242,2783 тис. л. та 61,3522 тис. л. відповідно.

Також перевіркою встановлено, що Товариство отримало ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 14.04.2020 № 2000294 терміном дії з 14.04.2020 до 14.04.2025 за адресою: Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Майданська, 5 та використовує для цього резервуари.

Відповідно до пункту 50.2 статті 50 Податкового кодексу України (далі - ПК України) під час проведення документальних планових чи проведення позапланових перевірок платник податків не має права подати уточнюючі податкові декларації, а тому твердження позивача про виправлення помилок суд вважає необгрунтованим, оскільки таке відбувалось під час проведення перевірки та після її закінчення, фактично через рік, та виключно з метою уникнення відповідальності, яка передбачена законом.

За приписами пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки у терміни визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують по показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складання такої звітності.

Позаяк фактична перевірка є позаплановою, а документи бухгалтерського обліку, які надані позивачем до суду, не надавались контролюючому органу, то суд в силу пункту 44.6 статті 44 ПК України та з покликанням на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 06.08.2019 у справі № 160/8441/18, не взяв їх до уваги.

З приводу покликань апелянта на те, що долучені відповідачем дані СЕАРП СЕ (системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового) за період з 01.04.2020 по 13.04.2020 не можна вважати допустимими і достовірними; ці дані взагалі не містять інформації про фактичні залишки пального, а оперують даними, які відображені в зареєстрованих акцизних накладних і вказують на залишки пального, на які ще не зареєстрована акцизна накладна на реалізацію, а не містять інформацію про фактичні залишки пального, колегія суддів зазначає, що такі дані містяться у додатку 1 до Декларації з акцизного податку від 20.05.2020 (т. 1 а.с. 158), на час якої всі акцизні накладні мали бути зареєстровані в ЄРАН, де в графах 4 та 5 зазначено обсяги отриманого і реалізованого пального, а в графі 3 - обсяг залишків пального на початок звітного періоду, а не обсяг даних на підставі незареєстрованих акцизних накладних, як про це представник Товариства заявляв у відповіді на відзив. За таких обставин не є релевантною індивідуальна податкова консультація від 11.12.2019 № 1854/6/99-00-07-03-03-15/ІПК.

Враховуючи зазначене, покликання апелянта на те, що дані про фактичні залишки пального на відповідну дату можна встановити тільки їх фактичними замірами, колегія суддів вважає безпідставними і такими, що направлені на ухилення від відповідальності, при тому, що резервуари, які знаходяться на складах Товариства, в порушення вимог підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, не обладнані належним чином лічильниками (рівнемірами та витратомірами).

Покликаючись на те, що платник податків був вправі до закінчення фактичної перевірки відміняти показники помилкових акцизних накладних, а відповідач зобов`язаний був враховувати дані таких коригувань під час винесення оскаржуваного рішення, апелянт покликається на порядок проведення камеральної перевірки, проте така перевірка має інший предмет та порядок її проведення.

Стосовно покликання апелянта про відхилення судом документів бухгалтерського обліку колегія суддів зазначає, що особливістю фактичних перевірок є те, що їх предметом перевірки є правильність фактичних дій (фактичного стану речей) суб`єкта підприємницької діяльності. Додатково колегія суддів зауважує, що позивачем не надано під час перевірки відповідних доказів щодо використання ним всього палива до 31.03.2021, як і документів щодо транспортних засобів, часу їх заправки, кількості використаного палива тощо.

З огляду на підтвердження факту зберігання Товариством пального без відповідної ліцензії на момент постачання пального (01.04.2020 по 13.04.2020), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності рішення ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 26.07.2021 № 00/4947/0901 про застосування, у зв`язку з цим, щодо Товариства фінансових санкцій.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Віта Констракшн» залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року в адміністративній справі № 300/4662/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 29 квітня 2022 року.