Справа № 280/8155/21
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2022 року м. Дніпросправа № 280/8155/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.11.2021 ( суддя першої інстанції Прасов О.О.) в адміністративній справі №280/8155/21 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень та постанов,-

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 до суду з вимогами: визнати протиправними та скасувати Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №222/1, №222/2 від 27.05.2021, прийняті Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області у відношенні неї; 2) визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу №1 від 09.07.2021, прийняту Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 34000,00 грн.; 3) визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу №2 від 26.07.2021, прийняту Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області, якою застосовано штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 34000,00 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що в період з 25.05.2021 по 27.05.2021 посадовими особами ГУ Держпраці у Запорізькій області було проведено планову перевірку характеристик продукції за адресою: АДРЕСА_1 , магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 . 09.07.2021 за наслідками вказаної перевірки у відношенні позивача відповідачем прийнято Постанову про накладення штрафу №1, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 34000,00 грн. Також, 26.07.2021 за наслідками вказаної перевірки у відношенні позивача відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу №2, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 34000,00 грн. 27.05.2021, в один день із складенням Акта №222, відповідачем також складено: рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №222/1 щодо продукції: 1.Рукавички глобус Макс помаранчеві; 2.Рукавички Фар х/б (Рішення №222/1); рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №222/2 щодо продукції: 1.Рукавички садові з нітриловим покриттям (Рішення №222/2). Позивач вважає, що рішення відповідача, які є предметом оскарження, суперечать положенням законодавства, прийняті із істотними порушеннями та є протиправними. Відповідач, прийнявши Рішення №222/1, №222/2, застосував до позивача неіснуючий корегувальний (обмежувальний) захід, не передбачений Законом України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції. У відповідача були відсутні підстави для вжиття заходу у формі тимчасової заборони надання продукції на ринку як окремо, так і в якості складової частини винайденого відповідачем неіснуючого заходу. Рішення №222/1, №222/2 містять посилання на порушення позивачем ч.2 ст.25 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції, якою визначено порядок проведення перевірки характеристик продукції у її виробників, в той час як позивач не є виробником продукції. Рішення №222/1, №222/2 в порушення ст.33 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції не містять переліку дій, що має виконати суб`єкт господарювання, до якого застосовуються заходи, а отже дані Рішення не відповідають вимогам Закону. Регламент №761 не містить вимог щодо необхідності наявності разом із продукцією, зазначеною у Рішеннях, супровідної документації, зокрема інструкції щодо користування продукцією, з огляду на що посилання ГУ Держпраці у Запорізькій області на порушення, сформульоване в Рішеннях як не надано супровідну документацію на продукцію, зокрема інструкції щодо користування продукцією та ін., є безпідставними.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що матеріали справи не містять доказів усунення позивачем формальної невідповідності згідно рішення №222 та №222/1 від 22.05.2021 року, а саме не надано документів, які підтверджують можливість реалізації продукції на ринку.

За результатами апеляційного перегляду справи апелянт просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову з урахуванням обставин викладених в апеляційній скарзі.

В силу приписів пункту 1,3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, в період з 25.05.2021 по 27.05.2021 відповідачем проведено планову перевірку характеристик продукції у позивача, за результатами якої складено Акт перевірки характеристик продукції від 27.05.2021 за №222.

В Акті від 27.05.2021 за №222 зазначено що на товарі, а саме, рукавичках глобус Макс помаранчевих, рукавичках Фар х/б, рукавичках садових з нітриловим покриттям відсутній знак відповідності технічному регламенту засобів індивідуального захисту; не надано декларації про відповідність технічному регламенту засобів індивідуального захисту; не надано супровідної документації, що має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкції щодо користування продукцією), етикетки, маркування.

27.05.2021 відповідачем прийнято Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів за №222/1 щодо продукції: 1) Рукавички глобус Макс помаранчеві; 2) Рукавички Фар х/б, в якому зазначено: «… 2.Обмежувальний (корегувальний) захід відповідно до статей 28-32 Закону України "Про держа вний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та статті 12 Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції": а) обмеження надання продукції на ринку: … усунення формальної невідповідності; … тимчасова заборона надання зазначеної продукції на ринку до усунення формальної невідповідності. 3.Термін виконання 25 червня 2021 року. …».

Також, 27.05.2021 відповідачем прийнято Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів за №222/2 щодо продукції: 1) Рукавички садові з нітриловим покриттям, в якому зазначено: «… 2.Обмежувальний (корегувальний) захід відповідно до статей 28-32 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та статті 12 Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції": а) обмеження надання продукції на ринку: … усунення формальної невідповідності; … тимчасова заборона надання зазначеної продукції на ринку до усунення формальної невідповідності. 3.Термін виконання 25 червня 2021 року.

У Протоколі №1-222/1 про виявленні порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», складеному відповідачем 25.06.2021, зазначено, що частково не виконано рішення щодо усунення формальної невідповідності характеристик продукції: ст.44 ч.4 п.3 Закону про ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Аналогічне зазначено у Протоколі №1-222/2 про виявленні порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», складеному відповідачем 07.07.2021року.

09.07.2021 відповідачем прийнято Постанову про накладення штрафу №1, оскільки частково не виконано рішення щодо усунення формальної невідповідності характеристик продукції (рукавички глобус Макс помаранчеві, рукавички Фар х/б) ст.44 ч.4 п.3: надану декларацію про відповідність Технічному регламенту ЗІЗ було складено з порушенням вимог згідно ст.29 ч.3 Закону України про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції.

Також, 26.07.2021 відповідачем прийнято Постанову про накладення штрафу №2, з аналогічних підстав.

Вважаючи свої права порушеними, а рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що враховуючи, що позивач не здійснював ні виробництво, ні імпорт в Україну товарів, які були предметом перевірки, товари, які були предметом перевірки, повернуті постачальнику, що свідчить про безпідставність прийнятих оскаржуваних постанов про накладення штрафу від 09 липня 2021 року №1, від 26.07.2021 року №2.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги відповідач вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо визнання протиправними та скасування рішень ГУ Держпраці в Запорізькій області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № № 222/1, 222/2 від 27.05.2021 року.

З цього приводу колегія суддів звертає увагу на таке.

Організація та порядок здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції під час її ввезення на митну територію України визначаються Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" від 02.12.2012 №2735-ІV (із змінами і доповненнями Закон №2735-ІV).

Відповідно до ст.3 Закону №2735-ІV законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Відповідно до абз.8 ст.1 Закону №2735-ІV державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.10 Закону №2735-ІV ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Згідно з п.4 ч.1 ст.11 Закону №2735-ІV до повноважень органів ринкового нагляду, зокрема, належить проведення перевірок характеристик продукції.

Законом №2735-ІV встановлено загальний порядок проведення перевірок характеристик продукції, що визначений статтею 23 цього Закону. Так, ч. 3 ст.23 Закону №2735-ІV передбачено, що органи ринкового нагляду проводять планові (у розповсюджувачів цієї продукції) та позапланові (у розповсюджувачів та виробників такої продукції) перевірки характеристик продукції. Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки (ч.4 ст.23 Закону №2735-ІV).

Частиною 1 ст. 29 Закону №2735-ІV передбачено, що у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

У ст. 30 Закону №2735-ІV визначено, що обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з ч.ч. 1 і 4 ст.29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з ч. 3 ст. 29 цього Закону); 3) тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Обмеження надання продукції на ринку, визначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, застосовуються органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Зазначені обмеження можуть застосовуватися до продукції, що надається на ринку, у тому числі тієї, що зберігається на складах виробників (імпортерів), та/або продукції, що перебуває у споживачів (користувачів).

Приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за місцем проживання (місцезнаходженням) споживачів (користувачів) або за місцезнаходженням розповсюджувачів, виробників (імпортерів) чи підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт продукції, а також в інших місцях, у яких можливо здійснити таке приведення. Суб`єкти господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції зобов`язані співпрацювати між собою з метою приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Тимчасова заборона надання продукції на ринку застосовується органами ринкового нагляду у разі прийняття ними рішення про: відбір зразків продукції для проведення їх експертизи (випробування) - на строк проведення експертизи (випробування); приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами - на строк дії відповідного обмеження. Тимчасова заборона надання продукції на ринку запроваджується одночасно з прийняттям рішень, зазначених у цій частині.

Частиною 1 та п. 1 ч. 2 ст. 33 №2735-ІV установлено, що обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду.

Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів можуть бути прийняті за результатами проведених органами ринкового нагляду перевірок характеристик продукції (крім перевірок, що проводяться відповідно до статті 26 цього Закону), у тому числі перевірок, що проводяться на підставі повідомлень органів доходів і зборів про призупинення митного оформлення продукції відповідно до частини шостої статті 38 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених ст. 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" відповідність введеної в обіг, наданої на ринку або введеної в експлуатацію в Україні продукції вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, є обов`язковою, за винятком випадків, визначених у зазначених технічних регламентах та ст. 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" у випадках, визначених у технічних регламентах, які передбачають застосування процедур оцінки відповідності, на продукцію та/або на інші об`єкти, що визначені такими технічними регламентами (табличку з технічними даними, пакування, супровідні документи тощо), повинен наноситися знак відповідності технічним регламентам. Нанесенням знака відповідності технічним регламентам на продукцію вважається також нанесення цього знака на будь-який інший, ніж сама продукція, об`єкт, який визначений у відповідному технічному регламенті.

За змістом ч. 1 ст. 30 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" знак відповідності технічним регламентам повинен наноситися лише виробником або його уповноваженим представником.

Судова колегія зазначає, що відповідність введеної в обіг, наданої на ринку або введеної в експлуатацію в Україні продукції вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, є обов`язковою.

Постановою Кабінету Міністрів України №1184 від 30.12.2015 р. затверджено форму та опис знака відповідності технічним регламентам і правила та умови нанесення цього знака.

Правилами та умовами нанесення знаку відповідності технічним регламентам встановлено, що цей знак наноситься на продукцію або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер продукції, знак відповідності наноситься на пакування та на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом. Знак відповідності наноситься перед уведенням продукції в обіг.

На виконання Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», Постановою Кабінету Міністрів України № 1067 від 16.12.2015 року затверджено Технічний регламент низьковольтного електричного обладнання та Постановою Кабінету Міністрів України № 1077 від 16.12.2015 року затверджено Технічний регламент з електромагнітної сумісності обладнання.

Згідно п. 11 Постанови № 1067, виробники забезпечують, щоб на електрообладнанні, яке вони ввели в обіг, було зазначено тип, номер партії чи серійний номер або інший елемент, який дає змогу його ідентифікувати, а в разі, коли розмір або характер електрообладнання не дає змоги цього зробити, - щоб необхідна інформація була зазначена на його пакуванні або в документі, що супроводжує таке електрообладнання. Аналогічні вимоги щодо апаратури встановлені також в п. 16 Постанови № 1077.

Відповідно до п. 12 Постанови № 1067, виробники зазначають своє найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та контактну поштову адресу на електрообладнанні, а якщо це неможливо, - на його пакуванні чи в документі, що супроводжує таке електрообладнання. В адресі повинно зазначатися єдине місце, за яким можна зв`язатися з виробником. Контактні дані наводяться згідно з вимогами закону щодо порядку застосування мов. Аналогічні вимоги щодо апаратури встановлені також в п. 17 Постанови № 1077.

Згідно п. 42 Постанови № 1067, знак відповідності технічним регламентам наноситься на електрообладнання або на його табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер електрообладнання, знак відповідності технічним регламентам наноситься на пакування та на супровідні документи. Аналогічні вимоги щодо апаратури встановлені також в п. 45 Постанови № 1077.

Аналіз вищезазначених норм законодавства вказує, що знак відповідності технічним регламентам може бути нанесений на пакування та на супровідні документи, а не виключно на вироби електричного та електронного обладнання.

У разі, коли це є неможливим або невиправданим через характер електрообладнання, знак відповідності технічним регламентам наноситься на пакування та на супровідні документи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 березня 2021 року у справі № 826/7770/18.

Відповідно до абзаців 4, 5 частини першої статті 1 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" національний знак відповідності - знак, що засвідчує відповідність позначеної ним продукції вимогам технічних регламентів, які на неї поширюються; неналежне застосування національного знака відповідності - це порушення правил застосування і нанесення національного знака відповідності, встановлених законами України, та виданих відповідно до них інших нормативно-правових актів, у тому числі технічних регламентів.

Пунктом 25 Технічного регламенту № 515 передбачено, що перед наданням товару на ринок розповсюджувачі зобов`язані перевірити наявність національного знака відповідності на товарі, необхідних документів, інструкцій та інформації про безпечність, які складаються згідно з вимогами законодавства про мови, а також виконання виробником та імпортером вимог, установлених пунктами 9, 10 і 18 цього Технічного регламенту.

Національний знак відповідності повинен наноситися на товар, прикріплену до неї етикетку (ярлик) або пакування та бути видимим, розбірливим і незмивним, або наноситися на етикетку (ярлик), або супровідну листівку.

Отже, перед наданням товару на ринок розповсюджувач зобов`язаний перевірити наявність національного знака відповідності.

Щодо висновків суду про необґрунтованість позиції відповідача необхідності складення декларації про відповідність Технічному регламенту ЗІЗ, колегія суддів зауважує, що відповідно до частини 7 статті 28 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» виробник шляхом складання декларації про відповідність бере на себе відповідальність за відповідність продукції вимогам, визначеним у відповідних технічних регламентах.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку відповідачем не порушено порядок прийняття рішенням про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та таке рішення прийнято за наявності визначених законодавством підстав.

Судом встановлено, що виробник продукції, яка реалізується ФОП ОСОБА_2 не відомий, дослідити Декларацію про відповідність продукції вимогам технічних регламентів, не можливо,оскільк5и останні не надавалися під час перевірки та не надано під час розгляду справи в суді отже позивачем не підтверджено виконання вимог щодо продукції, визначених у відповідних технічних регламентах.

Окрім того, 02.06.2021 року відповідачем складено протокол №1 та №2 від 07.07.2021 року про виявлені порушення вимог статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Оскільки, під час проведення перевірки контролюючим органом виявлено, що позивачем введено в обіг продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам, згідно з нормами Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», зазначене є підставою для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності.

Оскільки позивач у встановлений термін неповно виконав рішення контролюючого органу про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №222/1 та №222/2 від 27.05.2021 року, колегія суддів вважає постанову про накладення штрафних санкцій № 1 від 09 липня 2021року та постанову №2 від 26.07.2021 року правомірними.

Частиною 3 статті 24 Закону України № 2735-VI передбачено, що якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому документи, що містять інформацію про походження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо), такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг.

Позивач під час перевірки не надав перевіряючим документи, що дозволяли з`ясувати чи є він особою, яка ввела відповідну продукцію в обіг в Україні, чи є лише її розповсюджувачем.

Пунктом 1 статті 45 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено, що виробник, уповноважений представник, імпортер або інша особа, яка відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що вона не вводила відповідну продукцію в обіг.

До того ж, під час розгляду справи відповідно рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 27.05.2021, відповідач пропонував позивачу у строк до 25.06.2021 року надати документи або їх копії, що дають змогу встановити відповідність продукції, а саме: знак відповідності Технічному регламенту засобів індивідуального захисту, надати декларацію про відповідність Технічному регламенту засобів індивідуального захисту або іншої супровідної документації на продукцію.

Позивач вказану інформацію не надав.

Відповідно до підпункту а) п. 2 ч.1 ст.24 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів, за зверненнями споживачів (користувачів) відповідної продукції, а також органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих рад, правоохоронних органів, громадських організацій споживачів (об`єднань споживачів), об`єднань суб`єктів господарювання, у яких міститься інформація про розповсюдження продукції, що завдала шкоди суспільним інтересам чи має недоліки, що можуть завдати такої шкоди, і відсутня інформація, за якою виробника такої продукції може бути ідентифіковано, але міститься інформація, за якою може бути встановлено розповсюджувача, у якого було придбано (виявлено) таку продукцію.

Відповідно частини 1 статті 25 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її виробників, зокрема: 1) якщо за результатами перевірки характеристик продукції у її розповсюджувача є документально підтверджені підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності виробника такої продукції за умови повідомлення виробника про такі підстави на початку перевірки; 2) у разі одержання за допомогою системи оперативного взаємного сповіщення про продукцію, що становить серйозний ризик, або в інший спосіб від уповноважених органів інших держав інформації про продукцію, що становить серйозний ризик, якщо її виробник ідентифікований та є резидентом України.

Ланцюг постачання (поставок) - це послідовність процесів та інформації, які доставляють продукти чи послуги від постачальників, через виробництво і дистрибуції безпосередньо споживачу.

Згідно частини 1 статті 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону.

Згідно з статті 45 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" виробник, уповноважений представник, імпортер або інша особа, яка відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що:

1) вона не вводила відповідну продукцію в обіг;

2) з урахуванням усіх обставин відповідна продукція після введення її в обіг стала такою, що становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок дій або бездіяльності інших осіб чи непереборної сили;

3) відповідна продукція становить ризик внаслідок додержання виробником вимог законодавства чи виконання обов`язкових для нього приписів державних органів;

В контексті вказаного Закону подальша реалізація придбаної на ринку України продукції не може вважатись введенням продукції в обіг, що виключала б можливість застосування до позивача штрафних санкцій згідно частини 2 статті 44 Закону № 2735-VI.

Частиною сьомою статті 8 Закону № 2735-VI (із змінами, внесеними згідно із Законом № 367-IX від 12.12.2019), у разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом строку проведення перевірки не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію.

Інформація щодо того, що особа ввела в обіг продукцію, відповідно пункту 6 частини сьомої статті Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції"" може бути підтверджена лише визначеними документами, а саме: договорами, товарно-супровідною документацією.

Ці ж правові висновки знайшли своє підтвердження у постанові Верховного Суду від 28 вересня 2020 року по справі № 826/855/16 (К/9901/66745/18).

Колегія суддів констатує, що з обсягу встановлених судом обставин випливає, що ФОП ОСОБА_1 не доведено ту обставину, що остання не є особою яка ввела товар у обіг, що відповідно виключало б можливість застосування до позивача штрафних санкцій згідно частини 2 статті 44 Закону № 2735-VI, отже висновок суду першої інстанції про скасування постанов № 1 від 09.07.2021 року та №2 від26.07.2021 року про накладення штрафу є помилковим.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення без додержанням норм матеріального.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи відповідача щодо правомірності проведеної перевірки є помилковими.

Статтею 317 КАС України визначено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що внаслідок неправильного застосування судом норм матеріального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.11.2021 в адміністративній справі №280/8155/21 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень та постанов відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 квітня 2022 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва