Справа № 260/4552/21
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2022-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
02 травня 2022 року м. Ужгород № 260/4552/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними та скасування постанов, -
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними та скасування постанов - задоволено частково: 1) Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Грицищук М.П. від 20 лютого 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 58432098; 2. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено; 3) Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Заньковецької, буд. 10, ) судові витрати у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

15 квітня 2022 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, а саме на правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн. та судовий збір у розмірі 2270, 00 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи ч.3 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та те, що справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає можливим розглянути заяву в порядку письмового провадження.

У зв`язку з перебуванням судді Маєцької Н.Д. у відпустці, розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення, здійснюється у перший робочий день судді 02 травня 2022 року.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, суд приходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч. 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судом встановлено, що 25 серпня 2021 року між позивачем та адвокатом Німець О.М. укладено договір про надання правничої допомоги № 58-08/21.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору оплата правничої допомоги здійснюється відповідно до обсягу виконаної роботи та розрахунку її вартості, зазначених в описах наданих адвокатом послуг.

На підтвердження наданих юридичних послуг представником позивача надано опис робіт (наданих) послуг, наданих за договором від 25 серпня 2021 року про надання правової допомоги. Відповідно до вказаного опису вартість послуг наданих позивачу становить 12 000,00 грн.

На підтвердження факту сплати позивачем витрат на правничу допомогу надано квитанцію до прибуткового касового ордеру від 15 вересня 2021 року № 58 на суму 12000,00 грн.

Суд зазначає, що стаття 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини 5 статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Також необхідно зазначити, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При визначені відшкодування витрат на суму гонорару адвоката, суд виходить з реальності адвокатських витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність) а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі "East/West Allianse Limited" суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд враховує, що адміністративна справа № 260/4551/21 розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Оцінюючи характер наданої адвокатом правової допомоги відповідно до представлених документів суд враховує, що дана справа є справою незначної складності, підготовка та написання позовної заяви професійним/кваліфікованим адвокатом у даній справі не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Крім того, в описі робіт (наданих послуг) серед наданих адвокатом послуг зазначена участь у судових засіданнях, в той же час, суд зазначає, що справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу, заявлений до відшкодування за рахунок відповідача, є завищеним та неспівмірним із складністю цієї справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

При вирішенні питання про співмірність розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) суд також враховує наявність судової практики щодо вирішення спору з аналогічних по суті правовідносин.

Суд зазначає, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених ч. 5 ст. 134 КАС України.

Відтак, враховуючи, характер спірних правовідносин, наявність сталої судової практики щодо розгляду справ в аналогічних правовідносинах, обсяг наданих представником позивача послуг та те, що справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, суд виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача повинен становити 8000,00 грн.

Враховуючи, що при ухваленні рішення суду від 11 квітня 2022 року у справі № 260/4552/21 судом не вирішувалось питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на користь позивача понесених ним витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Щодо клопотання представника позивача в частині стягнення на користь позивача витрат зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн., суд зазначає наступне.

Як вже встановлено, судом ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду судді від 22 жовтня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням позивач звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, за подання якої сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн. згідно квитанції від 27 грудня 2021 року № 4КВВ-1АХХ-6341-В343.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року скасовано ухвалу судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року про повернення позовної заяви та направлено справу для продовження розгляду до Закарпатського окружного адміністративного суду.

За приписами ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 246 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, розподіл судових витрат.

Підпунктом "в" пункту 4 частини 1 статті 322 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Закарпатським окружним адміністративним судом при ухваленні рішення у даній справі вирішено питання про судові витрати, зокрема, які понесені позивачем при зверненні до суду із позовом. Так, у резолютивній частині рішення зазначено про розподіл судових витрат, та стягнуто користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Заньковецької, буд. 10, ) судові витрати у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень). При цьому, суд зазначає, що в мотивувальній частині рішення вказані мотиви, виходячи з яких суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

У своїй заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2270, 00 грн. , сплачений за подання апеляційної скарги. В той же час, оскільки сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн. сплачений саме за подання апеляційної скарги на реквізити, що визначені для зарахування коштів за такими скаргами, то й питання щодо повернення судового збору повинен вирішувати суд, який вирішував відповідне процесуальне питання, а відтак, в частині стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 22 жовтня 2021 року, необхідно відмовити.

Відтак, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 143, 243, 252, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Заньковецької, буд. 10, ) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити частково.

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Заньковецької, буд. 10, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 00 грн. (вісім тисяч гривень).

3. В задоволенні заяви в іншій частині - відмовити.

4. Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.Д. Маєцька