Справа № 160/24568/21
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з 07.08.1997 року по 01.04.1998 року та з 01.01.2002 року по 31.12.2004 року.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з дати звернення 27.09.2021 року.
В обґрунтування позивних вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно не зараховано до його загального страхового стажу певних періодів роботи, що призвело до неправильного нарахування пенсії.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
17.01.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами та просить суд відмовити в їх задоволенні, вказуючи на неможливість зарахувати спірні періоди роботи позивача виходячи з наступного.
Відповідно до п. 2.1. розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 1 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за даними системи персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 1 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року довідкою із бази даних застрахованих осіб за даними системи персоніфікованого обліку.
Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, передбачено, що періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням фіксованого податку, з 01.01.1998 по 31.12.2003 зараховується до трудового стражу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи, як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01.01.2004 по 31.12.2017 за бажанням особи за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 27.09.2021 із заявою щодо призначення пенсії за віком та врахування стажу здійснення підприємницької діяльності.
Страховий стаж ОСОБА_1 складає 23 роки 6 місяців 1 день (зарахований по 30.09.2012), тоді як відповідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058) починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу в період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року не менше 27 років.
Адвокатом позивача за №03-04/21 від 30.04.2021 на адресу Лівобережної об`єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області і Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області був направлений адвокатський запит, в якому містилось прохання повідомити про систему оподаткування, що застосовувалася до ОСОБА_1 у період здійснення підприємницької діяльності з 24.04.1997 по 01.04.1998 та з 31.12.2001 по 01.01.2005; надати довідку про реєстрацію ОСОБА_1 як суб`єкта підприємницької діяльності (спрощена система оподаткування) та/або довідку із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (загальна система оподаткування) за періоди з 24.04.1997 по 01.04.1998 та з 31.12.2001 по 01.01.2005;надати за наявності належним чином посвідчені спеціальні торгові патенти, або свідоцтво про сплату єдиного податку, або патент про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідку про сплату страхових внесків, за періоди провадження ОСОБА_1 підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця.
За №03-11/21 від 13.11.2021 адвокатом позивача до Лівобережної об`єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області був направлений адвокатський запит з проханням надати інформацію щодо заборгованості зі сплати платежів до Пенсійного фонду, зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів),заборгованості перед Фондом соціального страхування України станом на 31.01.2015.
У відповідь Головне управління ДПС у Дніпропетровській листом №02/6/04-36-13-03-14 від 19.11.2021 повідомило, що станом на 31.01.2015 за даними інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС України по коду бюджетної класифікації 71040000 по фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 обліковувалась недоїмка по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 3619,26 грн.
Листом №0400-010606-8/152569 від 22.11.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило про відсутність заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування станом на 31.01.2015.
Позивач вважає протиправною відмову відповідача призначити пенсію і вважає її такою, що порушує її конституційні права, передбачені ст. 46 Конституції України щодо соціального захисту.
При вирішення спору суд виходить з наступного:
Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
За ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України № 1058-ІV від 9 липня 2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу в період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року не менше 27 років.
До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років 6 місяців- які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч.1, ч. 2 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону України № 1058-ІV ).
Відповідно до п. 3.1 розділу XV Закону № 1058-ІV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:
1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:
-з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;
-з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Частиною 1 ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
За п.1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 1 травня 1993 р., а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток N 1).
Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів (п.4).
Зарахування підприємницької діяльності до страхового стажу залежить від того, яку систему оподаткування використовував приватний підприємець до виходу на пенсію. Відповідно до цього законодавець визначав перелік документів, які підтверджують зарахування стажу у певні періоди.
Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.
За змістом п. б ст. 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: особи, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності фізичної особи та виключно її праці, - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Таким чином, виходячи з вищенаведених норм період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності по загальній системі оподаткування до 01 липня 2000 року зараховується в страховий стаж за умови надання документів про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України, а з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.
З листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 14.05.2021 вбачається, що позивач у період з 14.08.1997 по 01.04.1998 і з 31.12.2001 по 01.01.2005 перебувала на загальній системі оподаткування.
На підтвердження сплати страхових внесків в період з -07.08.1997 по 01.04.1998 і з 01.01.2002 по 31.12.2004 позивач посилається на лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22.11.2021, в якому зазначено про відсутність станом на 31.01.2015 заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і лист Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому зазначено про наявність недоїмки станом на 31.01.2015 у сумі 3619,26 грн.
Відсутність заборгованості за спірний період, на думку позивача, свідчить про сплату ним всіх необхідних/обов`язкових платежів під час провадження підприємницької діяльності.
Проте, вказані докази не можуть бути прийняті судом в силу наступного.
Згідно ч.1, ч. 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, ч. 2 ст.73 КАС України)
Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Зважаючи на визначений законодавством перелік документів на підтвердження сплати страхових внесків за період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності по загальній системі оподаткування, надані позивачем документи не є належними і достатніми доказами.
Надані позивачем листи лише підтверджують факт здійснення позивачем підприємницької діяльності і сплату податків після 2004, про що свідчить повідомлення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про обліковування по фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по декларації від 20.01.2012 і по декларації від 21.01.2013.
Колегія суддів погодилась з судами попередніх інстанцій щодо неврахування в якості доказів підтвердження сплати страхових внесків договорів оренди торгового місця за 1996 рік 1997 рік, торгових патентів з 2000 - 2004 роки та довідки ДПІ у Московському районі м. Харкова від 08 червня 2016 року, в якій зазначено що за період з 01 липня 1993 року по 31 грудня 2003 року заборгованість та по податкам та обов`язковим платежам відсутня, копій квитанцій про сплату ПДВ, прибуткового податку, оскільки зазначені документі підтверджують факт здійснення позивачем підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування та відсутність заборгованості по податкам, проте не є належними доказами в підтвердження сплати страхових внесків, облік яких ведеться пенсійним органом.
За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що у відповідача не було законних підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду здійснення підприємницької діяльності з 14.08.1997 по 01.04.1998 і з 31.12.2001 по 01.01.2005.
У зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 243-246, 250,262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування відмови та зобов`язання вчинити певні дії -відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя О.В. Врона