Справа № 440/12591/21
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/12591/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/12591/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Київської районної у м. Полтаві ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

08.10.2021 позивачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Київської районної у м. Полтаві ради, в якому просять суд визнати протиправним та скасувати пункт 20 рішення 3 позачергової сесії 8 скликання Київської районної в м. Полтаві ради від 08.04.2021, яким позивачам відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , зобов`язавши відповідача надати позивачам дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 1000 м2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2391 м2 для передачі її позивачам у власність для ведення особистого селянського господарства.

Мотивуючи свій позов, заявники вказують на обставини неправомірності, як на їх думку, спірного рішення, яке всупереч вимогам ч.ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України не відповідає критеріям вмотивованості та обґрунтованості, що перешкоджає передачі у власність позивачів земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також для ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою судді від 12.10.2021 позовну заяву залишено без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою суд залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача гр. ОСОБА_5 , який є суміжним землекористувачем.

19.11.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Мотивуючи свою позицію, представник вказує на те, що у відмові чітко сформульовано її причини з посиланням на ч.ч. 6-7 ст. 118 Земельного кодексу України з огляду на відсутність у поданих до розгляду документах погодження меж із суміжними землекористувачами, що передбачено ст. 198 Земельного кодексу України. Зауважив, що на засіданні земельної комісії, яка рекомендувала раді відмовити у задоволенні заяв позивачів враховано скарги суміжних користувачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у зв`язку із непогодженням меж земельних ділянок між ними. До того ж обрана позивачами земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за площею є більшою, ніж передбачено нормами Земельного кодексу України (а.с. 119-121).

У відповіді на відзив, що надійшла до суду 29.11.2021, позивачі стверджують, що відмовляючи у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою з підстав відсутності погодження меж із суміжними землекористувачами відповідач діяв неправомірно, оскільки таке погодження на стадії надання дозволу не має самостійного значення, не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. З приводу скарг громадян ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , то такі не можуть слугувати підставою для відмови у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, оскільки викладені в них факти не знайшли ніякого підтвердження, а межові знаки будь-якими особами не встановлювалися. До того ж зазначені особи були зацікавлені у передачі земельної ділянки саме гр. ОСОБА_5 , оскільки останній значиться як представник землекористувача у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання, як це видно з відповіді Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 05.11.2021 №04.1-26/2/845. Щодо посилань відповідача на порушення позивачами норм безоплатної приватизації, то саме площа в 3391 м2, на якій розташовані належні їм на праві приватної власності житловий будинок, господарські будівлі та споруди, була закріплена за домоволодінням позивачів та фактично використовувалася ними протягом багатьох років (а.с. 164-169).

Третя особа правом на подачу пояснень щодо позову не скористалася.

Розгляд справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виконавчим комітетом Полтавської міської ради народних депутатів №281 від 06.08.1988 ОСОБА_9 належала 1/2 частина жилого будинку загальною площею 67 м2 з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 (а.с. 33-34).

Після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , як видно зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.02.2010 (а.с. 32), належна їй 1/2 частина будинку в АДРЕСА_1 загальною площею 67 м2 з господарськими будівлями та спорудами була успадкована наступним чином:

- 1/8 частка житлового будинку - ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.04.2020 №2-69 (а.с. 39), державна реєстрація прав здійснена 10.04.2020 за №51941652 (а.с. 36);

- 1/8 частка житлового будинку - ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.04.2020 №2-70 (а.с. 37), державна реєстрація прав здійснена 10.04.2020 за №51941652 (а.с. 38);

- 1/8 частка житлового будинку - ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.04.2020 №2-71 (а.с. 35), державна реєстрація прав здійснена 10.04.2020 за №51941652 (а.с. 34);

- 1/8 частка житлового будинку - ОСОБА_10 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.08.2020 №1-348 (а.с. 44), підставі рішення від 18.08.2020 за №53655263 (а.с. 45).

Пізніше, згідно з договором купівлі-продажу від 12.05.2021 серії НРВ №299029 (а.с. 94-95), ОСОБА_10 передала свою 1/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у власність ОСОБА_2 , державна реєстрація прав здійснена 12.05.2021 за №58073055 (а.с. 96).

Інша 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Полтавським житлово-комунальним об`єднанням від 06.08.1988 за №280, зареєстрованого в КП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" в реєстровій книзі №102 під реєстровим №14024.

Відповідно до договору дарування від 13.02.2004 серії ВВВ №563750 означена 1/2 частина житлового будинку загальною площею 29,80 м2 з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 була передана ОСОБА_11 . ОСОБА_1 , факт про що зареєстровано КП "Полтавське бюро технічної інвентаризації" 16.09.2004 в книзі 102 за №14024 (а.с. 41-43).

Згодом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 звернулися до голови Київської районної в місті Полтаві ради Синягівського С. із заявою (вх.№КО-04.1-14/4/1478) від 27.08.2020 (а.с. 143-145), в якій просили надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 3391 м2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 144-145).

До заяви, окрім документів на підтвердження осіб, додано документи щодо права власності зазначених осіб на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , а також:

- кадастровий план земельної ділянки площею 3391 м2, складений ФОП ОСОБА_12 (а.с. 146);

- копію акта прийомки-передачі межових знаків на зберігання (а.с. 147-148);

- копію довідки Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради Полтавської області від 17.03.2003 №04-38/84, надану ОСОБА_13 про те, що він має земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1500 м2 (а.с. 149);

- копію архівної виписки з протоколу №22 засідання Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 24.12.1997, видану ОСОБА_1 Виконавчим комітетом Полтавської міської ради 12.05.2010 №В-01-07-17 (а.с. 150) про передачу ОСОБА_9 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 750 м2 (а.с. 150-151);

- копію технічного паспорту реєстровий номер 102-14024 від 30.06.2017 на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 1/2 частина (а.с. 157-158).

Листом від 22.09.2020 №КО/04.114/4/1478 заступник голови Київської районної у м. Полтаві ради Контарчук В. повідомив заявників про те, що для розгляду їх звернення та оскільки у виконкомі відсутня можливість перевірки місця розташування земельної ділянки відповідно до генерального плану згідно з наданим кадастровим планом земельної ділянки, враховуючи збільшення площі земельної ділянки, направлено лист до Управління з питань містобудування та архітектури з проханням надати інформацію щодо уточнення місця розташування зазначеної земельної ділянки на генеральному плані м. Полтави (а.с. 62).

У відповідь начальник Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради Шевельов М. листом від 08.10.2020 №01-02-01-16/1963 повідомив виконком про те, що рішенням позачергової 29 сесії Полтавської міської ради 6 скликання від 05.02.2013 передано виконавчим комітетам районних у місті Полтаві рад матеріали генерального плану м. Полтава для здійснення наданих повноважень згідно з чинним законодавством. Згідно з матеріалами проекту коригування генерального плану м. Полтава в частині розроблення містобудівного регламенту центральної частини міста та зміни меж міських територій, який розроблений УДНДІПМ "Діпромісто" і затверджений рішення 20 сесії Полтавської міської ради 6 скликання від 16.03.2012 та плану зонування території м. Полтави, який затверджений рішенням 15 сесії Полтавської міської ради 7 скликання від 24.05.2018, вищевказана земельна ділянка розташована на території садибної забудови (Ж-1), потрапляє в санітарно-захисну зону кладовища. Рішенням 49 сесії Полтавської міської ради 6 скликання "Про визначення заходів щодо організації надання земельних ділянок учасникам антитерористичної операції для індивідуального житлового будівництва та ведення садівництва" від 23.04.2015, рекомендовано районним в м. Полтаві радам в межах повноважень першочергово забезпечити організацію надання земельних ділянок учасникам антитерористичної операції відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 141).

В жовтні 2020 року до Київської районної в м. Полтаві ради надійшла скарга ОСОБА_6 , мешканки по АДРЕСА_2 та власниці двох земельних ділянок, в якій вона просила не погоджувати дозвіл на розробку технічної документації ОСОБА_1 , оскільки останній у зв`язку з оформленням права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 шахрайським шляхом погодив межі земельної ділянки якою користується. Зокрема, як з`ясувалося, обміри були зроблені інженером-геодезистом ОСОБА_12 не по фактичному користуванню, як історично склалося і огороджено парканом. Також просила врахувати рішення 49 сесії Полтавської міської ради 6 скликання від 23.04.2015, яким рекомендовано районним у м. Полтаві радам в межах повноважень першочергово забезпечити організацію надання земельних ділянок учасникам антитерористичної операції відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 136).

Листами від 22.10.2020 №КО/04.1-14/4/1754 та №Б/04.1-14/4/1774, адресованими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Київська районна у м. Полтаві рада інформувала про те, що їх звернення стосовно конфлікту із власниками суміжного землекористування по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 через самовільне зайняття земельної ділянки та відсутність погодження меж землекористування буде враховано при розгляді звернення гр. ОСОБА_1 (а.с. 137-138).

Судом також з`ясовано, що 17.03.2021 до Київської районної в м. Полтаві ради звернувся гр. ОСОБА_5 із заявою, в якій просив виділити йому, як учаснику бойових дій, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0830 га у АДРЕСА_3 (а.с. 175-176).

На звернення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради про надання інформації щодо наявних планувальних обмежень та відповідності місця розташування земельної ділянки площею 830 м2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд містобудівній документації поблизу АДРЕСА_4 з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради листом від 26.03.2021 №01-02-01-16/431 (а.с. 177) повідомлено, що згідно з матеріалами містобудівної документації "Внесення змін до генерального плану м. Полтава", який розроблений УДНДІПМ "Діпромісто" та затверджений рішенням 37 сесії Полтавської міської ради 7 скликання від 21.10.2020, вищевказана земельна ділянка розташована на території садибної житлової забудови, в зоні обмеження забудови "Г" із умов авіаційного шуму від ЗПС. Відповідно до плану зонування території м. Полтави, який затверджений рішенням 15 сесії Полтавської міської ради 7 скликання від 24.05.2018, вищезазначена земельна ділянка знаходиться в зоні садибної житлової забудови (Ж-1).

Рішенням 3 позачергової сесії 8 скликання Київської районної в м. Полтаві ради від 08.04.2021 "Про розгляд заяв громадян із земельних питань", керуючись ст. 41 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Земельним кодексом України, Законами України "Про землеустрій" та "Про Державний земельний кадастр", рішеннями 3 сесії Полтавської міської ради 8 скликання від 19.03.2021 "Про визначення обсягу окремих повноважень із земельних відносин районних у місті Полтаві рад", відмовлено гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_4 , що мешкають в АДРЕСА_5 , та гр. ОСОБА_1 , що мешкає в АДРЕСА_1 , у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 3391 м2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки (поданих документів) вимогам Законів України, а саме - ст. 198 Земельного кодексу України в частині відсутності погодження меж суміжних земельних ділянок та наявності скарги суміжних землекористувачів та враховуючи збільшення земельної ділянки (а.с. 124).

Цього ж дня, 08.04.2021 рішенням 3 позачергової сесії Київської районної в м. Полтаві ради 8 скликання "Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" надано гр. ОСОБА_5 , учаснику бойових дій, що мешкає по АДРЕСА_6 , дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_4 , поряд з №2б площею 830 м2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд відповідно до геодезичної зйомки, виготовленої ФОП ОСОБА_14 (а.с. 125).

На неодноразові звернення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо перегляду заяви про надання дозволу на виготовлення технічної документації землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , а також скасування рішення 3 позачергової сесії 8 скликання Київської районної в м. Полтаві ради від 08.04.2021 "Про розгляд заяв громадян із земельних питань" щодо відмови їм у наданні такого дозволу позивачі отримували відмови та роз`яснення щодо можливості оскарження спірного рішення до суду.

Врешті-решт, не погодившись із правомірністю рішення 3 позачергової сесії 8 скликання Київської районної в м. Полтаві ради від 08.04.2021 "Про розгляд заяв громадян із земельних питань", позивачі звернулися до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України.

Відповідно до приписів статті 12 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За змістом пунктів "б" та "г" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 118 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як видно зі змісту спірного рішення 3 позачергової сесії 8 скликання Київської районної в м. Полтаві ради від 08.04.2021 "Про розгляд заяв громадян із земельних питань" підставою для відмови у наданні позивачам дозволу на виготовлення технічної документації землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 слугували обставини невідповідності місця розташування земельної ділянки вимогам законів України, а саме ст. 198 Земельного кодексу України в частині відсутності погодження меж суміжних земельних ділянок та наявності скарги суміжних землекористувачів та враховуючи збільшення земельної ділянки (а.с. 124).

Надаючи оцінку викладеним у спірному рішенні мотивам відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, суд виходить з того, що передача земельних ділянок у власність або користування передбачає проходження певної процедури з виготовлення проекту землеустрою (або технічної документації у разі надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення), його погодження компетентними органами тощо, що в подальшому є підставою для прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування з цього питання (статті 118, 123 ЗК України).

Водночас, згідно з приписами статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

При цьому, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (стаття 126 ЗК України).

Таким чином передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок.

При цьому отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування чи у власність.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №545/808/17, від 27.03.2018 у справі №463/3375/15-а.

Водночас, за змістом вищевказаних норм Земельного кодексу України підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Виходячи з аналізу вищевказаних законодавчих положень у системному їх зв`язку, суд дійшов висновку про те, що перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом оскаржуваного рішення, однією з підстав для відмови у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на спірну земельну ділянку була невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів України, а саме ст. 198 Земельного кодексу України в частині відсутності погодження меж суміжних земельних ділянок та наявності скарги суміжних землекористувачів.

Як видно з матеріалів, до заяви про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 позивачами додано кадастровий план земельної ділянки кадастровий номер _______ площею 3391 м2, складений сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_12 (а.с. 146) та акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, в якому містяться підписи суміжних землевласників (землекористувачів), зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с. 147-148).

Разом з тим, після погодження позивачами меж з суміжними землевласниками та ще до прийняття оскаржуваного рішення, на ім`я голови Київської районної в м. Полтаві ради ОСОБА_15 надійшла скарга від ОСОБА_6 , власника двох земельних ділянок з кадастровими номерами :09:002:0063 і :09:002:0064 по АДРЕСА_7 , що межує із земельною ділянкою по АДРЕСА_2 .

У своїй скарзі ОСОБА_6 повідомляла, що громадянин ОСОБА_1 у зв`язку з оформленням права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 шахрайським шляхом погодив межі земельної ділянки якою користується. Зокрема, як з`ясувалося, обміри були зроблені інженером-геодезистом ОСОБА_12 не по фактичному користуванню, як історично склалося і огороджено парканом. Тому скаржниця категорично заперечувала проти надання дозволу на виготовлення технічної документації по АДРЕСА_1 (а.с. 136).

Крім цього від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до Київської районної у м. Полтаві ради надійшла скарга стосовно конфлікту із власниками суміжного землекористування по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 через самовільне зайняття земельної ділянки та відсутність погодження меж землекористування. Копія скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідачем до суду не була надана.

У свою чергу позивачі у своїх зверненнях до Київської районної у м. Полтаві ради повідомляли про будівництво на сумісній з ними межі власниками сусідньої земельної ділянки за адресою АДРЕСА_4 капітальної будівлі в порушення державних будівельних норм.

З викладеного видно, що між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з одного боку та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з іншого існує конфлікт щодо меж землекористування.

Відповідно до статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Надаючи оцінку встановленим фактичним обставинам справи, суд перш за все зазначає, що за наявності невирішеного конфлікту між суміжними землекористувачами (землевласниками) учасники конфлікту мають вживати усіх можливих заходів для вичерпання суперечки мирним шляхом, шукати усі можливі компроміси, поступатися один одному у дріб`язках, які не вартують зіпсованих добросусідських взаємовідносин.

Саме цей сенс був закладений у спірне рішення відповідачем, де одним з його мотивів було посилання на обставини відсутності погодження меж суміжних земельних ділянок та наявності скарги суміжних землекористувачів.

І хоча подібні обставини і не передбачені законом як такі, що перешкоджають вирішенню питання про надання дозволу на виготовлення проекту землевідведення, однак у даному випадку рішення компетентного органу у той чи інший спосіб не погасить суперечку між землекористувачами, а тому остаточну крапку у цьому конфлікті можуть поставити лише його учасники шляхом взаємного діалогу.

Іншою підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту технічної документації із землеустрою є та обставина, що позивачі звернулися із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 3391 м2, що є більшою від нормативу, встановленого чинним законодавством.

Перевіряючи цю обставину, суд з`ясував, що позивачі дійсно зверталися до Київської районної у м. Полтаві ради із заявою від 27.08.2020 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 3391 м2.

У зв`язку з цим суд зазначає, що відповідно до пункту "г" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Всупереч наведеному позивачі просили надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 з єдиним цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 3391 м2, що є більшою, ніж встановлено пунктом "г" частини першої статті 121 ЗК України.

Оскільки як на момент подання, так і на момент розгляду заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 чинне законодавство передбачало право на отримання земельної ділянки із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в місті не більше 0,10 га, то в силу приписів частини сьомої статті 118 ЗК України дана обставина правомірно була використана відповідачем в якості підстави для відмови у наданні заявникам дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відтак рішення 3 позачергової сесії 8 скликання Київської районної в м. Полтаві ради від 08.04.2021 "Про розгляд заяв громадян із земельних питань" в частині відмови позивачам у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 3391 м2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд суд визнає законним та обґрунтованим.

За викладених обставин рішення по суті звернення прийняте суб`єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відтак усі заявлені позивачами вимоги суд визнає безпідставними, у зв`язку з чим позов належить залишити без задоволення у повному обсязі.

За відсутності підстав для задоволення позову, відсутні й підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Київської районної у м. Полтаві ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку впродовж тридцяти днів з моменту його підписання в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун