Справа № 160/12013/19
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2022-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 травня 2022 року

м. Київ

справа № 160/12013/19

адміністративне провадження № К/9901/16093/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" на постанову Третього апеляційного адміністративного суду 10.03.2021 у справі №160/12013/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа - Дніпровська міська рада, про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування витягів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Караван-Дніпропетровськ» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада, в якому просило:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із застосування під час формування Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:054:0019 від 08.05.2019 №0805-3307 коефіцієнту, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) зі значенням 2.0;

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із застосування під час формування Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:054:0019 від 08.05.2019 №0805-3308 коефіцієнту, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) зі значенням 3,0;

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із застосування під час формування Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:054:0020 від 13.05.2019 №1305-3152 коефіцієнту, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) зі значенням 2,5;

- визнати незаконним та скасувати Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:054:0019 від 08.05.2019 №0805-3307, сформований Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області;

- визнати незаконним та скасувати Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:054:0019 від 08.05.2019 №0805-3308, сформований Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області;

- визнати незаконним та скасувати Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:054:0020 від 13.05.2019 №1305-3152, сформований Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 позов задоволено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.03.2021 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 cкасовано. Ухвалено нове, яким в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норму матеріального права, оскільки в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі №826/14200/17, від 03.12.2018 у справі №815/927/15, від 05.02.2019 у справі №804/6692/17, що передбачено пунктом 1 частини 4 статті 328 КАС України.

Ухвалою Верховного Суду від 22.06.2021 відкрито касаційне провадження на підставі п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України.

У відзиві на касаційну скаргу, відповідач просить відмовити в її задоволені, залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Судами встановлено, що між Дніпропетровською міською радою та ТОВ «Караван-Дніпропетровськ» 04.03.2005 укладено договір оренди землі строком на двадцять п`ять років, в тому числі - п`ять років для проектування та будівництва, двадцять років для експлуатації багатофункціонального торговельно-розважального комплексу з паркінгом.

Згідно п.1.1 вказаного договору ТОВ «Караван-Дніпропетровськ» надавалась в оренду земельна ділянка з кадастровим номером № :03:054:0020.

Відповідно до п.2.3 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладення цього договору згідно довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 517 від 22.02.2005 становить 26756799 грн. 06коп.

01.06.2006 між Дніпропетровською міською радою та ТОВ «Караван-Дніпропетровськ» укладено договір оренди землі строком на п`ятнадцять років.

Згідно п.1.1 вказаного договору ТОВ «Караван-Дніпропетровськ» надавалась в оренду земельна ділянка з кадастровим номером № :03:054:0019.

Відповідно до п.2.3 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладення цього договору становить 406945 грн. 71 коп.

Згідно витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок: з кадастровим номером :03:054:0019, датою формування 08.05.2019 року, станом на 01.07.2018 року, зазначено коефіцієнт, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) зі значенням 2.0; з кадастровим номером :03:054:0019, датою формування 08.05.2019, станом на 01.01.2019, зазначено коефіцієнт, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) зі значенням 3,0; з кадастровим номером :03:054:0020, датою формування 13.05.2019, станом на 2018 рік, зазначено коефіцієнт, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) зі значенням 2,5.

Таким чином, позивач є користувачем двох земельних ділянок площею: 45,0029 га для розташування заводу, кадастровий номер: :02:031:0007, категорія земель: землі промисловості, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11 на підставі Державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЗП №001699, зареєстрованого за №3168 від 06 квітня 2001 року; 0,4405га для розташування критої платної автостоянки для зберігання особистого транспорту, кадастровий номер: :02:031:0010, категорія земель: землі транспорту, зв`язку, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11 на підставі Державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЗП №001636, зареєстрованого за №3243 від 23 жовтня 2001 року.

Незгода позивача з діями відповідача щодо застосування коефіцієнту функціонального призначення зі значенням 2.0, 2.5, 3.0 при формуванні витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок стала підставою звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при формуванні оскаржуваних витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки змінено цільове призначення земельної ділянки всупереч Закону України «Про оцінку земель» та не відповідає повноваженням відповідача, оскільки повноважень щодо самовільної зміни вказаних показників технічної документації відповідачеві не надано. Вказує, що ні норми Закону України «Про оцінку земель», ні норми Порядку №489, який набрав чинності з 01.01.2017, при формуванні Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, не наділяють повноваженнями відповідача змінювати ні цільове призначення земельної ділянки, ні коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що оскільки у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код класифікації видів цільового призначення вказаних земельних ділянок, відповідачем правомірно, у передбачений законодавством спосіб були видані витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку зазначених земельних ділянок, що перебувають у користуванні позивача, у яких при розрахунку нормативної грошової оцінки був правомірно застосований коефіцієнт функціонального використання Кф - 2,0 та 3.0 як того вимагає Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів №489.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Такі виключні випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно з якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема у випадку - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Отже, законодавець чітко визначив які судові рішення, з яких підстав і у яких випадках можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

Відповідно до положень цих норм касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових:

суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду;

спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

У постанові від 19.05.2020 (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС України презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.

Так у справі № 826/14200/17, на постанову від 31.01.2019, у якій позивач посилається на підтвердження підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України предметом спору були рішення та дії Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у місті Києві та Головного управління Держгеокадастру у місті Києві стосовно скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування запису у Поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки, стосовно відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Справа №815/927/15, в якій Верховним Судом ухвалено постанову від 03.12.2018, стосується зовсім інших обставин щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Предметом розгляду у справі №815/927/15 є правовідносини, які виникли між сторонами у травні 2014, а під час розгляду справи суди керувалися нормативними актами, які діяли станом на час виникнення спірних правовідносин у 2014 році. Матеріалами справи №160/12013/19 підтверджується зовсім інший предмет спору, обставини справ та правове обгрунтування, відмінне від справи №815/927/15. Отже висновки Верховного Суду у справі №815/927/15 зроблені на підставі Законів України та Положень, які діяли станом на час виникнення спірних правовідносин, тобто на 2014 рік та взагалі без урахування позицій Верховного Суду у аналогічних правовідносинах. Крім того, у справі №815/927/15 йдеться про локальні коефіцієнти, відсутність ідентифікуючих ознак технічної документації, відсутність підпису уповноважених осіб, земельна ділянка надавалася в оренду виключно для завершення будівництва на весь період дії договору оренди, а не для експлуатації та здійснення комерційної діяльності

У справі №804/6692/17, в якій Верховним Судом ухвалено постанову від 05.02.2019, суть спірних правовідносин, які виникли між сторонами у 2016 році, полягала у відмові ГУ Держгеокадастру здійснити перерахунок нормативної грошової оцінки з 1 січня 2016 року та непогодження позивача з економіко-планувальною зоною (зональним коефіцієнтом). Суд касаційної інстанції не прийняв остаточного рішення у справі, а направив справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. При цьому свою позицію обгрунтовував наявністю висновка компетентного органу у сфері оцінки земель, який надав позивач на підтвердження своєї позиції та який не був врахований судом апеляційної інстанції, внаслідок чого обставини у справі були встановлені неправильно.

Haтомість, у справі, яка розглядається, спір виник щодо застосування під час формування Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок з кадастровим номером :03:054:0020 від 13.05.2019 №1305-3152 коефіцієнту, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) зі значенням 2,5, з кадастровим номером :03:054:0019 від 08.05.2019 №0805-3307 коефіцієнту, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) зі значенням 2.0, та з кадастровим номером :03:054:0019 від 08.05.2019 №0805-3308 коефіцієнту, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) зі значенням 3,0. Апеляційний суд при розгляді цієї справи виходив з того, що оскільки у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код класифікації видів цільового призначення вказаних земельних ділянок, відповідачем правомірно, у передбачений законодавством спосіб були видані витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку зазначених земельних ділянок, що перебувають у користуванні позивача, у яких при розрахунку нормативної грошової оцінки був правомірно застосований коефіцієнт функціонального використання Кф - 2,0 та 3.0 як того вимагає Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів №489.

Вказані висновки узгоджуються з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у справі № 817/1780/17 від 24.11.2021.

Відтак аналіз зазначених позивачем постанов Верховного Суду від 31.01.2019 у справі №826/14200/17, від 03.12.2018 у справі №815/927/15, від 05.02.2019 у справі №804/6692/17, на які зроблено посилання у касаційній скарзі як на приклад іншого правозастосування, та оскаржуваних судових рішень не дає підстав для висновку про те, що ці рішення прийняті у справах, правовідносини у яких є подібними, що виключає можливість касаційного перегляду оскаржуваних рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України за цією касаційною скаргою.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

З урахуванням наведеного, касаційне провадження, відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, підлягає закриттю.

Керуючись статтями 345, 339 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" на постанову Третього апеляційного адміністративного суду 10.03.2021 у справі №160/12013/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа - Дніпровська міська рада, про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування витягів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук