Справа № 500/515/22
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/515/22

03 травня 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герелевич О.М. про повернення виконавчого документа стягувачу від 09.12.2021 у ВП №67081939.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 у справі №500/4116/21 задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, зокрема в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 згідно з оновленою довідкою від 05.07.2021 №11/2/5511 Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 із врахуванням як основних, так і додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням виплачених сум.

29.09.2021 на виконання вказаного судового рішення видано виконавчий лист, на підставі якого Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було відкрито виконавче провадження №67081939.

15.01.2022 позивач отримав постанову про повернення виконавчого листа стягувачу від 09.12.2021 у ВП №67081939, зі змісту якої вбачається, що боржник з поважних причин не може виконати постанову суду в повному обсязі, а у державного виконавця відсутні підстави для накладення штрафу.

З даною постановою позивач не погоджується, вважає її протиправною і такою, що підлягає скасуванню, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 31.01.2022 подану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху на усунення виявлених недоліків шляхом сплати судового збору у розмірі 198,48 грн на належний рахунок та подання до суду належних доказів такої сплати.

08.02.2022 і 11.02.2022 на виконання вимог вказаної ухвали суду позивачем подано заяву (клопотання) про усунення недоліків позовної заяви.

14.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови. Призначено у справі судове засідання на 23.02.2022.

23.02.2022 в судовому засіданні за участю представника третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області розгляд справи відкладено на 15.03.2022 через неявку позивача та представника відповідача.

23.02.2022 через відділ документального забезпечення суду поступив відзив на позов, у якому відповідач проти позову заперечує. Зазначає, що на примусовому виконанні Відділу перебувало виконавче провадження №67081939 з примусового виконання виконавчого листа №500/4146/21 від 29.09.2021, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 згідно з оновленою довідкою від 05.07.2021 №11/2/5511 Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 із врахуванням як основних, так і додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням виплачених сум.

Керуючись вимогами статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження" старшим державним виконавцем винесено 12.10.2021 постанову про відкриття виконавчого провадження №67081939 з примусового виконання виконавчого листа №500/4146/21 від 29.09.2021 виданого Тернопільським окружним адміністративним судом та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження для відома та виконання.

02.11.2021 на адресу Відділу надійшло повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про те, що на виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії стягувачу в порядку встановленому виконавчим документом. Після проведеного перерахунку нараховано доплату пенсії у сумі 132623,67 грн, яка облікована у реєстрі рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Виплата доплат буде проведена після виділення коштів на ці витрати. Для фінансування цих виплат у бюджеті Пенсійного фонду України на 2021 рік з урахуванням норм Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" передбачено видатки на погашення заборгованості із пенсійних виплат, що фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. На сьогоднішній день здійснюється погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що набрали законної сили у грудні 2019 року.

Згідно з пунктом 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства

Відповідно до статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

По аналогічних справах державним виконавцем накладалися штрафи на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області за невиконання рішення суду в частині проведення виплат нарахованої заборгованості, які були скасовані судом.

Верховний суд у своїх постановах неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Вказані обставини виключають можливість вчинення державним виконавцем подальших виконавчих дій в порядку статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до пункту 9 частини першої статті 37 вказаного Закону державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

15.03.2022 в судовому засіданні, ухвалою суду постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, у зв`язку з введенням воєнного стану розгляд справи відкладено, визначено сторони, що про дату, час та місце проведення наступного судового засідання учасники процесу будуть повідомлені додатково та роз`яснено про можливість подачі заяв про розгляд справи в письмовому провадженні.

Ухвалою суду від 04.04.2022 призначено судове засідання у цій справі на 14.04.2022.

В судовому засіданні 14.04.2022 за участю представника позивача розгляд справи відкладено на 28.04.2022 у зв`язку з неявкою представника відповідача та представника третьої особи.

28.04.2022 представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача 28.04.2022 подала аналогічну заяву про розгляд цієї справи в порядку письмового провадження.

Представник третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно в судове засідання 28.04.2022 не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутності.

Ухвалою суду від 28.04.2022 вирішено перейти до розгляду адміністративної справи №500/515/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані суду письмові докази, матеріали виконавчого провадження, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

12.10.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герелевич О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП №67081939 з виконання виконавчого листа №500/4116/21, виданого 29.09.2021 Тернопільським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 згідно з оновленою довідкою від 05.07.2021 №11/2/5511 Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 із врахуванням як основних, так і додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням виплачених сум.

02.11.2021 на адресу Відділу у ВП №67081939 надійшла інформація Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 29.10.2021 про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 у справі №500/4116/21, яким зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 згідно оновленої довідки відповідно до ПКМУ №704.

Дане рішення суду виконане 27.09.2021. Розмір пенсії з 01.10.2021 склав 9343,95 грн. Нараховано доплату пенсії в сумі 132623,67 грн за період з 01.04.2019 по 30.09.2021.

Зазначене рішення внесено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, оскільки відповідно до статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Органи Пенсійного фонду України фінансують вказані види пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету, реалізовуючи бюджетну програму КПКВК 2506020 "Дотація Пенсійного фонду України на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсії за різними пенсійними програмами" в межах виділених асигнувань.

При цьому Головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України. Бюджетом Пенсійного фонду України на 2021 рік з урахуванням норм Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" передбачено видатки на погашення заборгованості із пенсійних виплат, що фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України за рішеннями суду в розмірі 360 млн. грн. Виплата доплат буде проведена після виділення коштів на ці витрати. На сьогоднішній день здійснюється погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що набрали законної сили у грудні 2019 року.

Також подано перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.10.2021, проведеного на підставі рішення суду 27.09.2021.

09.12.2021 керуючись пунктом 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герелевич О.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №67081939.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Основного Закону судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII. (далі Закон №1404-VIII), та особливості їхнього виконання встановлюються Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 №4901-VI (далі - Закон №4901).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". (частина перша статті 5 Закон №1404-VIII).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII).

Згідно пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За положеннями частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно вимог частин першої - третьої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії передбачена статтею 75 Закону №1404-VIII.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як слідує з матеріалів справи 12.10.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герелевич О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП №67081939 з виконання виконавчого листа №500/4116/21, виданого 29.09.2021 Тернопільським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 згідно з оновленою довідкою від 05.07.2021 №11/2/5511 Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 із врахуванням як основних, так і додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням виплачених сум.

Листом від 12.10.2021 №10033/04-1-24 вказану постанову направлено сторонам.

02.11.2021 на адресу відповідача надійшла інформація Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 29.10.2021 про виконання рішення 27.09.2021 Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 у справі №500/4116/21, яким зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 згідно оновленої довідки відповідно до ПКМУ №704.

Згідно поданого перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.10.2021, проведеного на підставі рішення суду 27.09.2021, розмір пенсії з 01.10.2021 склав 9343,95 грн.

Також нараховано доплату пенсії в сумі 132623,67 грн за період з 01.04.2019 по 30.09.2021.

Зазначене рішення внесено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, оскільки відповідно до статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Органи Пенсійного фонду України фінансують вказані види пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету, реалізовуючи бюджетну програму КПКВК 2506020 "Дотація Пенсійного фонду України на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсії за різними пенсійними програмами" в межах виділених асигнувань.

При цьому Головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України. Бюджетом Пенсійного фонду України на 2021 рік з урахуванням норм Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" передбачено видатки на погашення заборгованості із пенсійних виплат, що фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України за рішеннями суду в розмірі 360 млн. грн. Виплата доплат буде проведена після виділення коштів на ці витрати. На сьогоднішній день здійснюється погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що набрали законної сили у грудні 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №4901 держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №4901 виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей. (частина четверта статті 3 Закону №4901).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 №45) затверджений Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок №845).

Пунктом 3 Порядку №845 передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно пункту 47 Порядку №845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Пунктом 48 Порядку №845 визначено, що для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів.

Відповідно до пункту 49 Порядку №845 у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.

Аналіз викладених положень Закону №4901 та Порядку №845 дає підстави для висновку, що виконання судових рішень за бюджетною програмою КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою" здійснюються у порядку черговості та в межах коштів, затверджених у Законі України про Державний бюджет України на відповідний рік для цієї програми.

09.12.2021 керуючись пунктом 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герелевич О.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №67081939.

За положеннями вказаної статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Винесена спірна постанова про повернення виконавчого документа стягувача мотивована судовою практикою з посиланням на рішення в аналогічних справах, є обґрунтованою та законною.

Отже, з урахуванням наведеного, суд доходить до висновку, що рішення суду від 20.08.2021 в адміністративній справі №500/4116/21, в частині здійснення перерахунку пенсії, виконано в межах бюджетних асигнувань боржника Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, доплата пенсії у сумі 132623,67 грн, облікована у реєстрі рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою і виплата доплат буде проведена після виділення коштів на ці витрати.

Відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону №1404-VIII повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Суд погоджується з твердженням представника відповідача, що невиконання судового рішення в повному обсязі в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин та виключають можливість вчинення державним виконавцем подальших виконавчих дій в порядку статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження".
Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

При цьому суд враховує роз`яснення, що викладені у пункті 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, відповідно до якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Цей же принцип знайшов свій вираз у низці рішень Європейського суду з прав людини, у яких ЄСПЛ неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain); рішення у справі "Серявін та інші проти України").

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. (абзац перший частини другої статті 77 КАС України)

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні..

На думку суду, відповідачем доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 09.12.2021 у ВП №67081939 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 03 травня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження: вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, 46021, );

третя особа:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ) .

Головуючий суддя Мартиць О.І.