Справа № 203/3345/21
Суддя: Єдаменко С. В.
Дата ухвалення: 2022-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/3345/21
Провадження № 2-а/0203/5/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2022 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменко С.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Устименка Євгена Юрійовича, третя особа без самостійних вимог Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

16 серпня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Устименка Є.Ю. з вимогами про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4609230 від 09 серпня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 09 серпня 2021 року інспектором 1 батальйону 3 роти УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Устименком Є.Ю. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4609230 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п.12.4. ПДР, тобто за ч.4 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. Згідно вищевказаної постанови ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 109 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 59 км/год. Позивач вважає, що дана постанова є протиправною та необґрунтованою, постанова не містить доказів розташування дорожнього знаку 5.70, швидкість вимірювалась приладом, використання якого не передбачено законом, а також під час винесення оскаржуваної постанови були допущенні грубі порушення норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим позивач просить визнати постанову неправомірною та скасувати її. (а.с.1-3)

Ухвалою від 18 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху через відсутність документу підтверджуючого сплату судового збору. (а.с.6) 29 вересня 2021 року заявником було усунуто недоліки позовної заяви, долучено документ підтверджуючий сплату судового збору. (а.с.10)

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. (а.с.11-12)

03 листопада 2021 року через канцелярію суду від представника Департаменту патрульної поліції Головка Є.Ю. надійшла заява про залучення Департаменту патрульної поліції до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору з підстав того, що Управління патрульної поліції є територіальним відокремленим підрозділом Департаменту патрульної поліції та не є юридичною особою, не має самостійного балансу та рахунків в органах державної казначейської служби України чи банківських установах. Департамент патрульної поліції є органом державної влади, в якому проходить службу відповідач, відтак рішення у справі може вплинути на права та обов`язки Департаменту. Також представником Департаменту були подані пояснення, в яких представник заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначав, що постанова винесена відповідно до вимог чинного законодавства. Позивачем було порушено вимоги ПДР тому постанова була винесена правомірно. (а.с.а.с.14-21, 31-32)

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року залучено до розгляду справи в якості третьої особи без самостійних вимог - Департамент патрульної поліції. (а.с.38)

З урахуванням часу, що минув, суд приходить до висновку про можливість завершення розгляду справи та ухвалення рішення по суті.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі постанови серії ЕАО № 4609230 від 09 серпня 2021 року, винесеної інспектором 1 батальйону 3 роти УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Устименком Є.Ю. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП, із накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700 грн. у зв`язку з тим, що позивач 09 серпня 2021 року, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Підгородне по вул. Широка 2-Б, рухався зі швидкістю 109 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 59 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР. (а.с.4)

Відповідно до п.12.9 б ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Отже, у населених пунктах організований інтенсивний дорожній рух, що вимагає підвищеної уваги до забезпечення безпеки на проїзній частині, тому в таких місцях на всіх ділянках доріг (крім житлових зон і територій підприємств) встановлено максимально допустиме обмеження швидкості руху в 50 км/год. Дане обмеження встановленої максимальної швидкості руху вводиться знаком 5.45 «Початок населеного пункту» і скасовується знаком 5.46 «Кінець населеного пункту».

Частиною 4 ст.122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення (ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. (ст.245 КУпАП)

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.6 ст.77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, відповідачем надано фотознімки та відеозапис з лазерного вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 № ТС008358, на якому зафіксовано транспортний засіб «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , а також вказано швидкість його руху - 109 км/год, дату та час руху. Однак, на вказаному фотознімку не зафіксовано особу, яка перебуває за кермом даного автомобіля. Крім того, відповідачем не було надано відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського, на якому зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ПДР України дорожній знак 5.45 позначає - «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знаки 5.45 і 5.46 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги. Отже, згідно ПДР України знак 5.45 позначає не лише найменування населеного пункту, а й його початок. При цьому, місце встановлення такого знаку співпадає з фактичними межами забудови населеного пункту. Відтак, зона дії знаку 5.45. поширюється на ділянку автодороги від місця його установлення до знаку 5.46.

Поряд з цим, на фотознімках та відеозаписі з лазерного вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 № ТС008358, наданого відповідачем, не зафіксований дорожній знак 5.45 або знак 5.46, тому неможливо встановити - чи рухався позивач у межах населеного пункту, чи ні.

Також судом враховано, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак «5.70»), позаяк вказане обумовлено ч.2 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» №580-VIII, згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до ПДР України знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70» лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.

Суд зазначає, що з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд також зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації, не може бути належним доказом.

Безпосередньо відповідачем не надано доказів які підтверджують те, що позивач рухався у межах населеного пункту, керував транспортним засобом в зоні дії дорожнього знаку 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», а також відповідачем не було надано відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського, на якому зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тому зважаючи, на встановлений принцип презумпції невинуватості особи, що притягається до відповідальності і відповідно принцип правомірності дії такої особи, поки у встановленому законом порядку не доведено його вину, оскільки суду не надані відповідні докази, і не спростовані твердження водія, які б мали бути перевірені посадовою особою і спростовані - суд робить висновок, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, а склад зазначеного в ній адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, не встановлений.

Згідно ст.ст.9-11 КУпАП підставою для визнання особи винною в адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення.

В ході розгляду адміністративної справи не було встановлено факту порушення позивачем правил дорожнього руху, доказів правомірного винесення постанови відповідачем у відповідності до ст.77 КАС України надано не було, у зв`язку з чим слід дійти висновку про відсутність діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КУпАП за результатами оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути прийнято рішення про скасування постанови і закриття справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При таких обставинах адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова серії ЕАО № 4609230 від 09 серпня 2021 року про накладення на позивача адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст.139 КАС України враховуючи результати розгляду справи з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в сумі 454 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 9-11, 122, 245, 247, 251, 280, 293 КУпАП, ст.ст.2, 72-78, 139, 245, 246, 250, 268, 286 КАС України, суддя -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Устименка Євгена Юрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАО № 4609230 від 09 серпня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.122 КУпАП та закрити провадження у вказаній адміністративній справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ - 40108646; адреса: 49000, м. Дніпро, пл. Троїцька, буд. 2-А) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги в строк, передбачений ч.4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Єдаменко