Справа № 160/1983/22
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2022 року м. Дніпросправа № 160/1983/22
(суддя Рябчук О.С., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року про відмову у відкритті провадження у справі №160/1983/22 за скаргою ОСОБА_1 на дії Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28 січня 2021 року звернувся до суду із скаргою на дії Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), згідно з якою просить:

- визнати бездіяльність Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) щодо нездійснення видалення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційні номери обтяжень 10457930 та 1145009 протиправною;

- зобов`язати Новокодацький відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) видалити записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційні номери обтяжень 10457930 та 1145009.

Скарга обґрунтована тим, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у знятті арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі №160/1983/22.

Ухвала суду мотивована тим, що з наведених обставин справи вбачається, що оскаржувана бездіяльність державного виконавця вчинена за наслідками виконання наказу № 2н-132/09, виданого 06.04.2009 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська. З огляду на цей факт, позивач, оскаржуючи дії відповідача щодо відповідної бездіяльності, повинен був звернутися до суду, який видав наказ, а саме, до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Також, суд першої інстанції зауважив на тому, що подану ОСОБА_1 позовну заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами скарги щодо протиправної бездіяльності відповідача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечуються учасниками справи, що Листом від 25.01.2022 року за № 5654 позивача повідомлено, що при перевірці АСВП встановлено, що на виконанні перебували виконавчі провадження № 21058141 та № 13541030 з примусового виконання судового наказу №2н-132/09 виданого 06.04.2009 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 7906,15 грн.

Тобто, оскаржувана бездіяльність державного виконавця вчинена за наслідками примусового виконання наказу № 2н-132/09, виданого 06.04.2009 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому, частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Вказаний правовий висновок також викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №766/740/17-ц, від 07 лютого 2019 року у справі №927/769/16.

Враховуючи те, що позивачем оскаржуються дії (бездіяльність) державного виконавця вчинені в рамках примусового виконання наказу № 2н-132/09, виданого 06.04.2009 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що позивачем подано скаргу не до того суду, та як правильно зазначив суд першої інстанції розгляд такої скарги не належить до адміністративної юрисдикції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що розгляд скарги ОСОБА_1 не належить до адміністративної юрисдикції, суд першої інстанції керуючись вищезазначеною нормою у відповідності до вимог процесуального законодавства правильно відмовив у відкритті провадження у цій справі.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року у справі №160/1983/22 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 28 квітня 2022 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.М. Іванов