Справа № 200/4584/21
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2022-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 200/4584/21

адміністративне провадження № К/990/9007/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши касаційну скаргу Донецької митниці Держмитслужби на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2022 року у справі № 200/4584/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до Донецької митниці Держмитслужби, Азовської митниці Держмитслужби, про визнання протиправним рішення про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації,

установив:

Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат імені Ілліча» звернулось до суду з позовом про визнання протиправним рішення про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів від 15 жовтня 2020 року у розмірі 1420473,35 грн.

Позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA700100/2020/000020/1 від 15 жовтня 2020 року та картку відмови в прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA700100/2020/00047 від 15 жовтня 2020 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року позов задоволено.

У зазначеному рішенні суду першої інстанції не було розглянуто питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивачем не було надано доказів щодо витрат на правничу допомогу.

31 серпня 2021 року на адресу суду першої інстанції від позивача надійшло клопотання про залучення доказів про понесені судові витрати. Позивач просив долучити до матеріалів справи докази понесених витрат Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на правничу допомогу у розмірі 18744,73 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат у розмірі 18744,73 грн.

Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2022 року, заяву було задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Азовської митниці Держмитслужби на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат імені Ілліча» витрати на правничу допомогу у розмірі 2872 грн. 00 коп. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Донецької митниці на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат імені Ілліча» витрати на правничу допомогу у розмірі 2872 грн. 00 коп. В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено.

Не погодившись з додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року та постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2022 року, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) установлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі, як на підставу для відкриття касаційного провадження, скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення:

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права; безпосередній висновок судів попередніх інстанцій, який такому суперечить; обґрунтування подібності правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).

Крім того, варто зауважити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Суд звертає увагу скаржника, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не можна визнати як подібність правовідносин.

Водночас у поданій касаційній скарзі скаржником зроблено вказівку на постанови Верховного Суду без належного обґрунтування подібності правовідносин із загальним посиланням на ухвалення судами рішень з порушенням норм процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Крім того, скаржник не зазначає, в чому саме оскаржувані судові рішення у цій справі суперечать висновкам Верховного Суду, які викладені у зазначених постановах.

Подана касаційна скарга фактично містить лише виклад обставин справи, цитати нормативних актів та незгоду з рішеннями судів попередніх інстанцій з підстав порушення норм процесуального права.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до того, що, на переконання скаржника, суди попередніх інстанцій неправильно оцінили наявні у матеріалах справи докази.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Донецької митниці Держмитслужби на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2022 року у справі № 200/4584/21 - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Шишов