Справа № 600/1605/22-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпечені адміністративного позову

03 травня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/1605/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Чернівецької міської ради (далі - відповідач), третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької міської ради від 01.12.2021 року № 613 в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 3,4 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (02.01), згідно з доданими графічними матеріалами.

13.04.2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Разом з позовною заявою позивачем подавалась заява про забезпечення позову, в якій останній просив вжити захід забезпечення позову шляхом заборони фізичній - особі підприємцю ОСОБА_2 виконувати роботи, передбачені договором на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі АДРЕСА_1 від 15.02.2022 року № 1, укладеного за результатами проведення спрощеної закупівлі https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2022-01-14-005795-а.

Ухвалою суду від 13.04.2022 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 , про забезпечення адміністративного позову повністю.

Суд звертає увагу, що 02.05.2022 року позивачем повторно подано заяву про забезпечення позову аналогічного змісту і з тих самих підстав, в якій останній просив вжити захід забезпечення позову шляхом заборони фізичній - особі підприємцю ОСОБА_2 виконувати роботи, передбачені договором на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі АДРЕСА_1 від 15.02.2022 року № 1, укладеного за результатами проведення спрощеної закупівлі https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2022-01-14-005795-а.

Обґрунтовуючи подану заяву про забезпечення позову заявник зазначив, що станом на 02.05.2022 року його клопотання від 09.09.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою Чернівецькою міською радою досi не розглянуто.

Однак, 01.12.2021 року на 13 сесії Чернівецької міської ради VIII скликання прийнято рішення № 613, вiдповiдно до якого надано дозвiл, зокрема, на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної дiлянки в районі АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 3,4 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (02.01), згідно з доданими графічними матеріалами. Департаменту урбаністики та архітектури міської ради було доручено виступити замовником з розробки цього проекту землеустрою.

За результатами проведення спрощеної закупівлі між Департаментом урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, в особі директора департаменту урбаністики департаментом та архітектури Чернівецької міської ради Тимофійчука Андрія Івановича, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі АДРЕСА_1 від 15.02.2022 року № 1.

Таким чином, невжиття заходу забезпечення позову, шляхом заборони фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 виконувати роботи, передбачені договором на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі АДРЕСА_1 вiд 15.02.2022 року №1, зокрема, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про цю земельну ділянку, може унеможливити ефективний захист прав та інтересів позивача, що стосується отримання у власність земельної ділянки, яка знаходиться в цьому ж масиві.

У зв`язку з вищенаведеним, посилаючись на положення ст.ст. 150, 151 КАС України, з просив задовольнити заяву про забезпечення адміністративного позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Порядок розгляду заяви про забезпечення позову врегульовано статтею 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини 1-3 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з відсутністю виняткових обставини, які унеможливлюють розгляд заяви про забезпечення позову без участі сторін, суд вважає за можливе розглянути її без проведення судового засідання.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Аналізуючи наведені позивачем обґрунтування заяви про забезпечення позову та матеріали справи вбачається, що в даному випадку відсутній факт винятковості, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи та її розгляд у судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Наведеними вище нормами процесуального закону передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову і суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Варто наголосити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову та існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Відповідно до положень частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

В заяві про забезпечення позову заявник просить заборонити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 виконувати роботи, передбачені договором на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі АДРЕСА_1 від 15.02.2022 року №1, укладеного за результатами проведення спрощеної закупівлі.

Разом з тим доводи, які останній наводить в обґрунтуваннях такої заяви про забезпечення позову, не є однозначними, переконливими для цілей забезпечення позову.

Відтак, перевіривши зазначені доводи позивача в заяві про забезпечення позову на предмет їх відповідності вищевикладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки без розгляду справи по суті з встановленням усіх фактичних обставин справи та дослідженням доказів, що мають значення для вирішення даної справи, неможливо в даному випадку забезпечити позов.

Суд вважає за необхідне зазначити і те, що застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей (обставин) та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наданих позивачем. Окрім цього, під час розгляду справи можуть змінитися певні обставини, які суттєво впливають на становище заявника чи можливість виконання рішення суду.

Зважаючи на суть спірних правовідносин, оцінивши доводи позивача, які викладені в заяві про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог щодо забезпечення судом даного позову. Позивачем не наведено переконливих доводів (обґрунтованих припущень), які б могли свідчити про те, що невжиття заходів, про які він просить, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, прийнятого за результатом розгляду даної справи, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення даного позову, а тому відмовляє у задоволенні такої заяви.

Керуючись статтями 150, 154, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , про забезпечення адміністративного позову - відмовити повністю.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення (складання).

Суддя О.В. Боднарюк