Справа № 280/370/20
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2022-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2022 року м. Дніпросправа № 280/370/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року в справі № 280/370/20 (суддя І інстанції Кисіль Р.В.)

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними і скасування вимоги та рішення,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача від 31 жовтня 2019 року про сплату боргу (недоїмки) № в повному обсязі;

- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 31 жовтня 2019 року про застосування штрафних санкцій за несвоєчасне нарахування єдиного внеску № в повному обсязі.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року позов задоволений.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати це рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що плановою перевіркою встановлено віднесення позивачем до витрат за 2017-2018 роки послуги залізниці з навантажувально-розвантажувальних робіт, проте до перевірки не надано документів, які б підтверджували який саме товар розвантажувався та завантажувався на вантажному пункті ст. Мелітополь у відповідної кількості та періодах, а отже витрати на послуги залізниці з навантажувально-розвантажувальних робіт неможливо ідентифікувати та віднести до відповідного товару який би у подальшому був реалізований.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Позивач є фізичною особою-підприємцем, є платником податку на додану вартість, а також сплачує єдиний внесок від суми доходу, отриманого від підприємницької діяльності. (а.с. 10)

Відповідачем проведено планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За результатами перевірки складений Акт від 09.07.2019 №572/08-01-13-05/ НОМЕР_1 .

Позивачем 06.08.2019 на зазначений акт подані заперечення, за результатами розгляду яких призначено документальну позапланову виїзну перевірку з метою з`ясування питань, що викладені у запереченнях, та складено Акт від 28.10.2019 № 76/08-01-33-05/ НОМЕР_1 (а.с. 8-59), за змістом якого встановлено:

- заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 26698,54 грн, у тому числі за 2017 рік 13257,56 грн, за 2018 рік 13440,98 грн;

- заниження позивачем військового збору на суму 2224,9 грн, у тому числі за 2017 рік 1104,8 грн, за 2018 рік 1120,1 грн;

- заниження позивачем єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 32631,55 грн, у тому числі за 2017 рік 16203,66 грн, за 2018 рік 16427,89 грн.

- заниження позивачем податку на додану вартість за 2017-2018 роки в сумі 93857 грн.

В Акті від 28.10.2019 контролюючий орган зазначив, що до такі порушення стали наслідком заниження позивачем об`єкта оподаткування ПДФО на суму витрат розвантажувальних робіт, які неможливо ідентифікувати та віднести до відповідного товару, що був у подальшому реалізований на загальну суму 128304,22 грн, у тому числі за 2017 рік 64598,97 грн та за 2018 рік 63705,25 грн. Порушення податкового законодавства є результатом ненадання до перевірки документів, які б підтверджували, який саме товар розвантажувався та завантажувався у відповідній кількості та періодах. Порівняльний аналіз наданих та відсутніх документів наведено в таблиці на стор. 17-34 Акту перевірки. В окремих випадках така неможливість пов`язана з ненаданням накладної на перевезення залізничним транспортом, в інших є невідповідність за первинними документами товару, який придбавався та розвантажувався.

За наслідками перевірки та на підставі висновків акту перевірки 31 жовтня 2019 року відповідачем прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № , яким донараховано грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (далі ПДФО) в сумі 40047,81 грн, у тому числі основного платежу 26698,54 грн та штрафних санкцій 13349,27 грн;

- податкове повідомлення-рішення № , яким донараховано грошове зобов`язання з військового збору в сумі 3337,55 грн, у тому числі основного платежу 2224,90 грн та штрафних санкцій 1112,45 грн;

- податкове повідомлення-рішення № , яким донараховано грошове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 140785,5 грн, у тому числі основного платежу 93857 грн та штрафних санкцій 46928,5 грн;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № на суму 32631,55 грн та рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасне нарахування єдиного внеску № , яким донараховано штрафну санкцію з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 4883,53 грн. (а.с. 67, 68)

На зазначені рішення позивачем 15.11.2019 подана адміністративна скарга до ДПС України. (а.с. 70-74)

Рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 15.01.2020 № 814/6/99-00-08-05-04-06 скарга задоволена частково, скасовано податкове повідомлення-рішення № від 31.10.2019, решта податкових повідомлень-рішень, вимога та рішення про застосування штрафних санкцій залишені без змін, а скарга в цієї частині без задоволення. (а.с. 75-77)

Податкові повідомлення-рішення № та № оскаржені ФОП ОСОБА_1 до суду і рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі № 280/743/20, яке набрало законної сили 11 листопада 2020 року, визнані протиправними та скасовані. За висновками суду відповідачем зайво нарахований ПДФО в сумі 22 491,15 грн, у тому числі за 2017 рік 11 024,2 грн та за 2018 рік 11 466,95 грн, за податковим повідомленням-рішенням № від 31.10.2019.

Вважаючи вимогу про сплату боргу (недоїмки) № на суму 32631,55 грн та рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасне нарахування єдиного внеску № , яким донараховано штрафну санкцію з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 4883,53 грн також протиправними і такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі № 280/743/20 встановлено відсутність заниження позивачем оподатковуваного доходу, внаслідок чого відсутні підстави для нарахування єдиного внеску та штрафних санкцій, за несвоєчасну сплату такого внеску.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» фізичні особи-підприємці є платниками єдиного внеску.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Отже, оскільки позивач є фізичною особою-підприємцем, який не обирав спрощену систему оподаткування, єдиний внесок обчислюється для нього від суми доходу, який підлягає обкладенню ПДФО.

Спірні вимога і рішення відповідачем прийняті огляду на те, що за наслідками проведеної перевірки позивачу донараховано ПДФО за 2017-2018 роки.

Разом з тим, як зазначено вище, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі № 280/743/20 податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу донараховано грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, визнано протиправним і скасовано.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки рішенням суду у справі № 280/743/20 встановлено відсутність заниження позивачем доходу (прибутку), що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, то і підстави для донарахування єдиного внеску та штрафних санкцій за його несвоєчасне нарахування в частині, визначеній судом, відсутні.

Колегія суддів також зазначає, що апеляційну скаргу розглянуто відповідно до приписів ч. 1 ст. 308 КАС України в межах її доводів і вимог, при цьому, апелянтом жодних доводів стосовно неправомірного застосування судового рішення у справі № 280/743/20, зокрема і щодо часткового скасування цим рішенням податкового повідомлення-рішення № не заявлялось, розрахунки заборгованості з єдиного внеску з урахуванням цього рішення судам обох інстанцій не подавались.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно досліджено обставини справи і надано оцінку всім доводам сторін, рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки справа відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року в справі № 280/370/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко