Справа № 240/16527/20
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2022-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року м. Житомир справа № 240/16527/20

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №35 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" на підставі поданої заяви від 29.09.2014;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити, нарахувати та виплачувати йому пенсію на пільгових умовах відповідно до Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №35 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" з 02.08.2014 на підставі поданої заяви від 29.09.2014.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що має понад 17 років стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливих і особливо важкими умовами праці, що надає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". У зв`язку з цим, він звернувся до УПФУ в Брусилівському районі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах та надав усі необхідні документи, а саме трудову книжку, яка підтверджує його стаж роботи за Списком №1. Однак, за наслідками розгляду його заяви, відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні йому пенсії на пільгових умовах у зв`язку з не наданням заявником довідок, передбачених пунктом 20 постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.1993 №637, про безпосередню зайнятість на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці та документів, які підтверджували б результати атестації робочих місць за період роботи після 21.08.1992. Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки підприємства, де він працював, знаходяться на тимчасово окупованих територіях, що позбавляє його можливості надати довідки про пільгових характер роботи, визначені пунктом 20 постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.1993 №637. Крім того, позивач вважає, що наявність у нього понад 17 років стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливих і особливо важкими умовами праці повністю підтверджується записами в його трудовій книжці, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи. З огляду на зазначене позивач звернувся з даним позовом до суду.

Провадження в адміністративній справі №240/16527/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надіслало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувало проти заявлених позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Аргументуючи правомірність прийнятого управлінням рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідач зазначив, що згідно з пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637. Так, звертаючись за призначенням пенсії ОСОБА_1 зазначив, що його пільговий стаж по Списку №1 становить понад 17 років, для підтвердження якого він надав лише трудову книжку та диплом про освіту. Натомість, документи щодо атестації робочого місця та довідки, які передбачені пунктом 20 постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.1993 року № 637, про безпосередню зайнятість на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці та документи, які підтверджують результати атестації робочих місць за період роботи після 21.08.1992 року, ним надані не були. З огляду на що, до стажу роботи позивача по Списку №1 не були зараховані періоди його роботи з 20.09.1984 року по 17.02.1986 року та з 23.05.1986 року по 19.09.1997 року в Шахтоуправлінні "Алмазне" ВО "Донбасантрацит", з 03.11.1997 року по 03.04.2000 року в ВАТ Шахта "Міусинська", з 01.02.2001 року по 29.12.2001 року в Шахті "Краснодарська Південна" ГП "Луганськвуглебудреструктуризації", з 13.12.2002 року по 20.09.2004 року, з 03.01.2005 року по 14.04.2005 року та з 06.06.2006 року по 11.07.2006 року в ВСП " ОСОБА_2 " ТОВ фірма "Олвін-Трейд". Відтак, відповідач зазначив, що у зв`язку з не підтвердженням необхідного пільгового стажу роботи по Списку №1, управлінням правомірно було прийнято рішення від 31.12.2014 №68 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Враховуючи вищезазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області просило відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи характер спірних правовідносин, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до норм ст.ст. 257, 262 КАС України.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 29 вересня 2014 року ОСОБА_1 у віці 50-ти років звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення йому, як особі, яка працювала на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.17).

До заяви позивач додав копію своєї трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.5-11) та копію диплому про освіту серії НОМЕР_2 (а.с.12).

За наслідками перевірки наданих позивачем до заяви про призначення пенсії документів, посадовими особами Управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі було встановлено, що ОСОБА_1 не надав усіх документів, необхідних для призначення йому пенсії даного виду, а саме документів щодо атестації робочих місць та довідок, визначених пунктом 20 постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.1993 року № 637, які б підтверджували його безпосередню зайнятість на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці та стаж роботи за Списком №1.

У зв`язку з цим, відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1), позивачу була вручена розписка повідомлення від 29.09.2014 №186 з переліком документів, які додатково необхідно надати. Вказаний перелік включав: довідки про пільговий стаж, копії наказів про атестацію та копії висновків Державної експертизи умов праці. Крім того, в розписці-повідомленні також було визначено строк для подачі позивачем вказаних документів - до 29.12.2014 (а.с.18).

Разом з тим, ОСОБА_1 у позовній заяві зазначив, що підприємства де він працював та виконував роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливих і особливо важкими умовами праці, знаходяться на тимчасово окупованих територіях, що позбавило його можливості надати документи про пільгових характер роботи, які були вказані в розписці-повідомленні.

Відповідно до пункту 3.3 Розділу ІІІ Порядку №22-1, орган, що призначає пенсію, надає допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання вищезазначених норм Порядку №22-1, Управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі зверталось із відповідними запитами до підприємств, де працював ОСОБА_1 , а саме до: Шахтоуправління "Алмазне" ПО "Донбасантрацит" (смт.Вахрушево, м. Красний Луч, Луганська область), ВАТ Шахти "Міусинська" (м.Красний Луч, Луганська область), Яновського шахтоуправління ПО "Донбасантрацит" (с. Княгинівка, м. Красний Луч, Луганська область), Шахти "Краснодарська Південна" ГП "Луганськвуглебудреструктуризації" (с. Краснодарське, м. Краснодон, Луганська область) та ОСОБА_3 (м. Алчевськ, Луганська область), та просило надати уточнюючі довідки про пільговий характер його роботи, а також копії наказів про результати атестації робочих місць та копії висновків Державної експертизи умов праці про правильність та якість проведення атестації. Крім того, Управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі зверталось з листами до Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Луч Луганської області, Управління Пенсійного фонду України в м.Алчевську Луганської області, Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області із проханням допомогти у витребуванні документів про пільгових характер роботи ОСОБА_1 .

Однак, у відповідь на вищезазначені листи та запити жодних документів про пільгових характер роботи позивача до Управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі не надійшло.

Відтак, розглянувши заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії та додані до неї документи, Управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі прийняло рішення від 31.12.2014 №68, яким відмовила йому у призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", так як до заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 не були надані довідки, передбачені пунктом 20 постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.1993 №637, про його безпосередню зайнятість на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці та документи, які підтверджують атестацію робочих місць за період після 21.08.1992.

Таким чином, відповідач фактично не зарахував до стажу роботи ОСОБА_1 по Списку №1 періоди його роботи з 20.09.1984 року по 17.02.1986 року та з 23.05.1986 року по 19.09.1997 року в Шахтоуправлінні "Алмазне" ВО "Донбасантрацит", з 03.11.1997 року по 03.04.2000 року в ВАТ Шахта "Міусинська", з 01.02.2001 року по 29.12.2001 року в Шахті "Краснодарська Південна" ГП "Луганськвуглебудреструктуризації", з 13.12.2002 року по 20.09.2004 року, з 03.01.2005 року по 14.04.2005 року та з 06.06.2006 року по 11.07.2006 року в ВСП "Шахта Садова" ТОВ фірма "Олвін-Трейд", та як наслідок відмовив йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Вважаючи рішення про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах протиправним, а свої права порушеними, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи публічно-правовий спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені в Законі України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV визначено право громадян України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 2 Розділ XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV (в редакції, чинній на момент звернення позивача за призначенням пенсії) було передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII, в редакції чинній на момент звернення позивача за призначенням пенсії) передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, пункт «а» частини 1 статті 13 Закону №1788-XII визначає, що пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам за наявності у сукупності таких обов`язкових умов:

- зайнятість особи повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

- наявність стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, не менше 10 років для чоловіків та не менше 7 років 6 місяців для жінок;

- наявність атестації робочого місця;

- наявність загального страхового стажу не менше 20 років для чоловіків та не менше 15 років для жінок;

- досягнення відповідно пенсійного віку (50 років для чоловіків, 45 років для жінок).

Відтак, наявність визначеного в пункті «а» частини 1 статті 13 Закону №1788-XII спеціального стажу на роботах на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників не менше 10 років (для чоловіків) є обов`язковою вимогою для виникнення права на призначення пенсії на пільгових умовах у 50 річному віці.

Порядок застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 3 Порядку № 383 визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

При цьому, у пункті 4 Порядку № 383 зазначено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

З аналізу зазначених норми Порядку №383 вбачається, що до 21.08.1992 період роботи особи на відповідних посадах або за відповідними професіями за Списками №1 і №2 зараховується до пільгового стажу роботи за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи. Натомість, після 21.08.1992 період роботи на відповідних посадах або за відповідними професіями за Списками №1 і №2 зараховується до пільгового стажу роботи за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункті «а» частини 1 статті 13 Закону №1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. При цьому, документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Однак, право на зарахування певного періоду роботи до стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників визначається органом, що призначає пенсію, в першу чергу, на підставі інформації, зазначеної в трудовій книжці такої особи, оскільки вона є основним документом, що підтверджує стаж. Натомість надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації для підтвердження стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або за відсутності у трудовій книжці необхідних записів, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Під час розгляду справи судом встановлено, що для підтвердження наявного у нього стажу на роботах на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, ОСОБА_1 додав до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах копію своєї трудової книжки серії НОМЕР_1 від 27.05.1983.

Дослідивши копію вищезазначеної трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.5-11) суд встановив, що:

- в період з 27.05.1983 по 29.07.1983 та з 19.09.1983 по 22.11.1983 позивач спочатку проходив виробничу практику учнем підземного гірника, а потім підземним гірником ІІ розряду в Шахтоуправлінні «Яновське» ПО «Донбасантрацит», із зайнятістю повний робочий день під землею;

- в період з 12.03.1984 по 30.04.1984 позивач працював машиністом підземних установок ІІІ розряду, в період з 20.09.1984 по 17.02.1986 підземним гірничим майстром, в період з 23.05.1986 по 31.01.1988 - підземним гірником ІІІ розряду, а в період з 01.02.1988 по 19.09.1997 підземним гірничим майстром в Шахтоуправлінні «Алмазне» ВО «Донбасантрацит», із зайнятістю повний робочий день під землею;

- в період з 03.11.1997 по 11.11.1997 позивач працював підземним гірничим майстром, а в період з 12.11.1997 по 03.04.2000 підземним гірником на Шахті «Міусінська», із зайнятістю повний робочий день під землею;

- в період з 01.02.2001 по 29.12.2001 позивач працював машиністом підземних установок на Шахті «Краснодарська Південна» ГП «Луганськвуглебудреструктуризації», із зайнятістю повний робочий день під землею;

- в період з 13.12.2002 по 20.09.2004 позивач працював підземним гірником, в період з 03.01.2005 по 14.04.2005 машиністом підземних установок, а з 06.06.2006 по 11.07.2006 підземним гірником ІІ розряду у ВСП "Шахта Садова" ТОВ фірма "Олвін-Трейд", із зайнятістю повний робочий день під землею.

На момент роботи позивача на вищезазначених посадах Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, був затверджений постановою Ради Міністрів СРМР від 22.08.1956 №1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 та постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36.

Так, в розділі І "Гірничі роботи" підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» вищезазначених Списків №1 передбачено, що вказаного списку виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відносяться усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Зміст інформації з трудової книжки ОСОБА_1 свідчить, що в періоди з 01.03.1994 по 15.12.2020, з 27.05.1983 по 29.07.1983, з 19.09.1983 по 22.11.1983, з 12.03.1984 по 30.04.1984, з 20.09.1984 по 17.02.1986, з 23.05.1986 по 31.01.1988, з 01.02.1988 по 19.09.1997, з 03.11.1997 по 11.11.1997, з 12.11.1997 по 03.04.2000, з 01.02.2001 по 29.12.2001, з 13.12.2002 по 20.09.2004, з 03.01.2005 по 14.04.2005 та з 06.06.2006 по 11.07.2006 позивач працював повний робочий день на підземних роботах на посадах, передбачених Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

З приводу усіх вищезазначених періодів роботи позивача у його трудовій книжці містяться записи про те, що виконуючи роботи на вказаних посадах він був зайнятий повний робочий день під землею.

При цьому, суд наголошує, що відповідно до норм Порядку №383 до 21.08.1992 період роботи особи на відповідних посадах або за відповідними професіями за Списком №1 зараховується до її пільгового стажу роботи за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи. Підтвердження такого права за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці не вимагається.

Натомість періоди роботи після 21.08.1992 на відповідних посадах або за відповідними професіями за Списками №1 зараховується до пільгового стажу роботи за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Так, в трудовій книжці ОСОБА_1 є записи, з посиланням на відповідний наказ, про те, що за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено його право на пенсію по віку на пільгових умовах по Списку №1 за періоди роботи в Шахті «Краснодарська Південна» ГП «Луганськвуглебудреструктуризації» з 01.02.2001 по 29.12.2001 та у ВСП " ОСОБА_2 " ТОВ фірма "Олвін-Трейд" з 13.12.2002 по 20.09.2004, з 03.01.2005 по 14.04.2005 та з 06.06.2006 по 11.07.2006.

Враховуючи вищезазначені обставини, встановлені судом під час розгляду даної справи, суд приходить до висновку, що в трудовій книжці ОСОБА_1 наявні усі необхідні записи, які визначають його право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а саме: записи з інформацією про періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; записи з інформацією про посади, передбачені Списком №1, на яких працював позивач та які підлягають зарахуванню до спеціального стажу; записи про зайнятість повний робочим день під землею на вказаних посадах; а також запис про проведення атестації робочих місць за умовами праці на вказаних посадах із зазначенням дати та номеру наказу про результати такої атестації (щодо періодів його роботи в Шахті «Краснодарська Південна» ГП «Луганськвуглебудреструктуризації» з 01.02.2001 по 29.12.2001 та у ВСП " ОСОБА_2 " ТОВ фірма "Олвін-Трейд" з 13.12.2002 по 20.09.2004, з 03.01.2005 по 14.04.2005 та з 06.06.2006 по 11.07.2006).

Відтак, трудова книжка, яка додавалась позивачем до заяви про призначення пенсії, є достатнім документом, для підтвердження його права на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на зазначене, суд приходить до наступних висновків.

Періоди роботи ОСОБА_1 з 27.05.1983 по 29.07.1983 та з 19.09.1983 по 22.11.1983 у Шахтоуправлінні «Яновське» ПО «Донбасантрацит», а також періоди роботи з 12.03.1984 по 30.04.1984, з 20.09.1984 по 17.02.1986 та з 23.05.1986 по 31.01.1988 в Шахтоуправлінні «Алмазне» ВО «Донбасантрацит» є періодами, які підлягають зарахуванню до стажу роботи за Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, зайнятість в яких надає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки це періоди до 21.08.1992 і проведення атестації робочих місць не вимагається, а умови його праці за час виконання робіт у вказані періоди підтверджуються записами в його трудовій книжці, яка містить всі необхідні відомості.

Періоди роботи ОСОБА_1 з 01.02.2001 по 29.12.2001 на Шахті «Краснодарська Південна» ГП «Луганськвуглебудреструктуризації», а також з 13.12.2002 по 20.09.2004, з 03.01.2005 по 14.04.2005, з 06.06.2006 по 11.07.2006 на ВСП "Шахта Садова" ТОВ фірма "Олвін-Трейд", є періодами, які підлягають зарахуванню до його стажу роботи за Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, зайнятість в яких надає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки умови його праці за час виконання робіт у вказані періоди підтверджуються результатами атестації, записи про яку наявні у його трудовій книжці.

З приводу періодів роботи ОСОБА_1 з 01.02.1988 по 19.09.1997 в Шахтоуправлінні «Алмазне» ВО «Донбасантрацит», а також з 03.11.1997 по 11.11.1997 та з 12.11.1997 по 03.04.2000 в Шахті «Міусінська», суд зазначає, що за вказані періоди інформація про атестацію робочих місць у трудовій книжці відсутня, наявні лише відомості про посади, передбачені Списком №1, та про зайнятість повний робочим день під землею на вказаних посадах.

Відповідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

З огляду на зазначене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Відтак, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, суд дійшов висновку, що періоди роботи ОСОБА_1 з 01.02.1988 по 19.09.1997 в Шахтоуправлінні «Алмазне» ВО «Донбасантрацит», а також з 03.11.1997 по 11.11.1997 та з 12.11.1997 по 03.04.2000 в Шахті «Міусінська» підлягають зарахуванню до його стажу роботи за Список № 1 незважаючи на відсутність документів, які підтверджують проведення атестації робочих місць.

Разом з тим, в ході розгляду справи судом безспірно встановлено, що відповідач не зарахувало до пільгового стажу позивача усі вищезазначені періоди його роботи (з 27.05.1983 по 29.07.1983 та з 19.09.1983 по 22.11.1983 у Шахтоуправлінні «Яновське» ПО «Донбасантрацит», з 12.03.1984 по 30.04.1984, з 20.09.1984 по 17.02.1986 та з 23.05.1986 по 31.01.1988, 01.02.1988 по 19.09.1997 в Шахтоуправлінні «Алмазне» ВО «Донбасантрацит», з 03.11.1997 по 11.11.1997 та з 12.11.1997 по 03.04.2000 в Шахті «Міусінська», з 01.02.2001 по 29.12.2001 на Шахті «Краснодарська Південна» ГП «Луганськвуглебудреструктуризації», з 13.12.2002 по 20.09.2004, з 03.01.2005 по 14.04.2005, з 06.06.2006 по 11.07.2006 на ВСП "Шахта Садова" ТОВ фірма "Олвін-Трейд") через ненадання позивачем уточнюючих довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії та не підтвердження атестації робочих місць висновком Державної експертизи умов праці. З огляду на що, за результатами розгляду заяву позивача про призначення пенсії, відповідач прийняв рішення від 31.12.2014 №68, яким відмовив позивачу у призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з не підтвердженням в порядку визначеному законодавством стажу роботи на пільгових умовах за Списком №1.

Однак, суд зазначає, що в даному випадку не було необхідності надання позивачем уточнюючої довідки, передбаченої Порядок № 637, для підтвердження його права на пільгове пенсійне забезпечення, адже в його трудовій книжці були наявні всі необхідних записи, які підтверджували наявність підстав для зарахування періодів його роботи: з 27.05.1983 по 29.07.1983 та з 19.09.1983 по 22.11.1983 у Шахтоуправлінні «Яновське» ПО «Донбасантрацит», з 12.03.1984 по 30.04.1984, з 20.09.1984 по 17.02.1986 та з 23.05.1986 по 31.01.1988, 01.02.1988 по 19.09.1997 в Шахтоуправлінні «Алмазне» ВО «Донбасантрацит», з 03.11.1997 по 11.11.1997 та з 12.11.1997 по 03.04.2000 в Шахті «Міусінська», з 01.02.2001 по 29.12.2001 на Шахті «Краснодарська Південна» ГП «Луганськвуглебудреструктуризації», з 13.12.2002 по 20.09.2004, з 03.01.2005 по 14.04.2005, з 06.06.2006 по 11.07.2006 на ВСП "Шахта Садова" ТОВ фірма "Олвін-Трейд", до стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Список №1.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що рішення Управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі від 31.12.2014 №68 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", прийняте з підстав не підтвердженням в порядку визначеному законодавством стажу роботи позивача на пільгових умовах за Списком №1, є протиправним та підлягає скасуванню.

Застосовуючи механізм належного захисту прав позивача та їх відновлення, користуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 245 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу його роботи за Списком №1, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоди його роботи з 27.05.1983 по 29.07.1983 та з 19.09.1983 по 22.11.1983 у Шахтоуправлінні «Яновське» ПО «Донбасантрацит», з 12.03.1984 по 30.04.1984, з 20.09.1984 по 17.02.1986 та з 23.05.1986 по 31.01.1988, 01.02.1988 по 19.09.1997 в Шахтоуправлінні «Алмазне» ВО «Донбасантрацит», з 03.11.1997 по 11.11.1997 та з 12.11.1997 по 03.04.2000 в Шахті «Міусінська», з 01.02.2001 по 29.12.2001 на Шахті «Краснодарська Південна» ГП «Луганськвуглебудреструктуризації», з 13.12.2002 по 20.09.2004, з 03.01.2005 по 14.04.2005, з 06.06.2006 по 11.07.2006 у ВСП "Шахта Садова" ТОВ фірма "Олвін-Трейд".

Вирішуючи спірні правовідносини в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону №1788-XII (в редакції чинній на момент звернення позивача за призначенням пенсії) передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

В ході розгляду справи судом було встановлено та підтверджено наявними у матеріалах справи документами наявність позивача спеціального стажу роботи за Списком №1 ( не менше 10 років) необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону №1788-XII.

Однак, як вже було зазначено вище, обов`язковою умовою для призначання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону №1788-XII є ще й наявність у особи загального страхового стажу не менше 20 років.

Зі змісту оскаржуваного в даній справі рішення Управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі від 31.12.2014 №68 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах вбачається, що підставою для відмови було виключно не підтвердженням ним в порядку визначеному законодавством стажу роботи на пільгових умовах за Списком №1.

Оскільки, дотримання інших умов, крім наявності спеціального стажу роботи за Списком №1, необхідних для призначення пенсії віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону №1788-XII, а саме наявність загального страхового стажу не менше 20 років, не були підставою для прийняття оскаржуваного рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії, тому вони не досліджуються судом під час розгляду даної справи.

Суд виходить з того, що може зобов`язати відповідача вчинити конкретні, позитивні для позивача дії, лише у випадку, якщо за певних конкретних обставин справи встановить відсутність підстав для прийняття будь-якого іншого рішення, прийняття якого можливо відповідно до вимог чинного законодавства.

Слід наголосити, що суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх передбачених в пункті «а» частини 1 статті 13 Закону №1788-XII умов, в тому числі й щодо загального страхового стражу не менше 20 років, необхідних для призначення особі пенсії віком на пільгових умовах, до здійснення такої перевірки відповідачем, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

Підрахунок загального страхового стажу, зарахування того чи іншого періоду роботи особи до її страхового стажу належить до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Суд не має повноважень на розрахунок страхового стажу особи та зарахування певних періодів її роботи до такого стражу до моменту проведення такого розрахунку відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

Крім того, суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України та не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо призначення йому відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону №1788-XII пенсії на пільгових умовах по Списку №1 не підлягають задоволенню.

Водночас, положеннями ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

З огляду на зазначене, застосовуючи механізм захисту права порушеного суб`єктом владних повноважень та його відновлення, суд керуючись повноваженнями, наданими ч.2 ст. 9, ч. 2 ст.245 КАС України, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути питання призначення ОСОБА_1 пільгової пенсії за віком по Списку №1 відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону №1788-XII, з урахуванням встановлених даним рішенням обставин справи та висновків суду.

Частиною 1статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене та встановлені обставини справи, які перевірені зібраними доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з даним позовом до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією, наявною у матеріалах справи.

Однак, з огляду на положення ч. 1, 3 ст. 139 КАС України, та враховуючи сплату позивачем судового збору в мінімальному розмірі, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір в сумі 840,80 гривень належить стягнути відповідача у повному розмірі.

Керуючись статями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003; ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії. - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі від 31.12.2014 №68 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу його роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди його роботи з 27.05.1983 по 29.07.1983 та з 19.09.1983 по 22.11.1983 у Шахтоуправлінні «Яновське» ПО «Донбасантрацит», з 12.03.1984 по 30.04.1984, з 20.09.1984 по 17.02.1986 та з 23.05.1986 по 31.01.1988, 01.02.1988 по 19.09.1997 в Шахтоуправлінні «Алмазне» ВО «Донбасантрацит», з 03.11.1997 по 11.11.1997 та з 12.11.1997 по 03.04.2000 в Шахті «Міусінська», з 01.02.2001 по 29.12.2001 на Шахті «Краснодарська Південна» ГП «Луганськвуглебудреструктуризації», з 13.12.2002 по 20.09.2004, з 03.01.2005 по 14.04.2005, з 06.06.2006 по 11.07.2006 у ВСП " ОСОБА_2 " ТОВ фірма "Олвін-Трейд".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути питання призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням встановлених даним рішенням обставин справи та висновків суду.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович