Справа № 140/2057/22
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 травня 2022 року ЛуцькСправа № 140/2057/22
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Смокович В.І., розглянувши у письмовому провадженні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду та клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, відповідач, податковий орган) про визнання протиправними та скасування вимог, сформованих Головним управлінням ДПС у Волинській області, які є похідними та включають нарахування за той самий період з різницею в часі формування: від 13 листопада 2019 року №10674-55 на суму 26539,26 грн; від 13 лютого 2020 року №10674-55 на суму 29293,44 грн; від 24 червня 2021 року №10861-13 на суму 37788,74 грн; зобов`язати відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків позивача, виключивши дані щодо наявності у неї недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Разом із позовною заявою, позивач подала заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яка мотивована тим, що 27 березня 2013 року державним реєстратором було внесено запис про включення відомостей про фізичну особу підприємця ОСОБА_1 в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, однак при внесенні відомостей помилково зазначено адресу: АДРЕСА_1 замість: АДРЕСА_2 , яка зазначена в старому свідоцтві про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи виданому 11 липня 2001 року. В результаті вищезазначених дій оскаржувані вимоги про сплату боргу (недоїмки) були надіслані відповідачем на адресу, за якою позивач ніколи не проживала та не реєструвала підприємницьку діяльність, а тому вона не мала можливості отримати такі вимоги та фактично була ознайомлена з їхнім змістом лише 04 лютого 2022 року отримавши відповідь на адвокатський запит (арк. спр. 8).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами та зазначено, що питання щодо дотримання строку звернення до суду з даною позовною заявою буде вирішене після надходження витребовуваних судом документів (арк. спр. 32).

Разом із відзивом на позовну заяву представником відповідача подано клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропущенням строку звернення до адміністративного суду (арк. спр. 56-57).

Відповідно до частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Таким чином, оскільки КАС України не встановлений порядок вирішення поданих клопотання, тому їх розгляд за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши необхідні матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Нормами частини першої статті 122 КАС України передбачено можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Закон України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI) є нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно з абзацами четвертим - шостим частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (абзац восьмий частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI).

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку (абзац дев`ятий частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI).

Разом з тим, у постанові від 25 лютого 2021 року у справі №580/3469/19 Верховний Суд сформулював правову позицію, що строк, протягом якого особа може звернутися до суду після застосування процедури досудового оскарження вимоги фіскального органу про сплату єдиного внеску складає три місяці з дня отримання платником рішення органу доходів і зборів вищого рівня, прийнятого за наслідками розгляду відповідної скарги. Судова палата дійшла висновку, що Закон №2464-VI не передбачає застосування обмежувального (присічного) строку в 10 днів для судового оскарження та/або послідовного застосування цього ж 10-денного строку двічі поспіль у разі незадоволення скарги, поданої в адміністративному порядку. Отже, платник єдиного внеску для захисту своїх законних прав, свобод і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС України, а не статтею 25 Закону №2464-VI.

При цьому, незважаючи на те, що судом сформульовано у цій постанові правовий висновок щодо строку оскарження у судовому порядку вимоги про сплату недоїмки з ЄСВ, за умови попереднього використання позивачем процедури адміністративного оскарження такої вимоги, це не змінює підхід до нормативного розуміння застосування строку звернення до суду у справах цієї категорії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі №140/813/19, від 18 листопада 2021 року у справі №460/5355/20, від 21 жовтня 2021 року у справі №460/626/19.

Як убачається із матеріалів позовної заяви позивач просить визнати протиправними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13 листопада 2019 року №10674-55, від 13 лютого 2020 року №10674-55 та від 24 червня 2021 року №10861-13.

Із даним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду 10 лютого 2022 року, що підтверджується штемпелем відділення поштового зв`язку на конверті, у якому позовну заяву було надіслано до суду (арк. спр. 29).

Відповідно до пункту 4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерство Фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 (далі - Інструкції №449), вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) у паперовій формі вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

Дата надсилання (вручення) вимоги про сплату боргу (недоїмки) проставляється:

службовою (посадовою) особою юридичної особи, фізичною особою або їх законним чи уповноваженим представником - у разі вручення вимоги у паперовій формі під підпис. Проставляється на обох примірниках вимоги;

працівником структурного підрозділу, до функцій якого належить стягнення недоїмки, після отримання від працівника структурного підрозділу, до функцій якого належить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або посадової (службової) особи, якій надані повноваження на виконання такої функції, повідомлення про вручення поштового відправлення (повернення поштового відправлення із зазначенням причин невручення) - у разі надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення. При цьому повідомлення про вручення прикріплюється до другого примірника вимоги про сплату боргу (недоїмки);

У разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Судом установлено, що вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13 листопада 2019 року №10674-55, від 13 лютого 2020 року №10674-55 та від 24 червня 2021 року №10861-13 на суму 37788,74 грн були надіслані за адресою: АДРЕСА_3 , та згідно із повідомленнями про вручення рекомендованих листів повернуті відділенням поштового зв`язку із зазначенням причин «за закінченням терміну зберігання».

У поданій позовній заяяві ОСОБА_1 стверджує, що за вказаною адресою вона ніколи не проживала та не реєструвала свою підприємницьку діяльність, натомість при внесенні 27 березня 2013 року запису відомостей про фізичну особу підприємця ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань помилкова зазначено вказану адресу.

Суд зауважує, що такі доводи узгоджується із наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Так, у свідоцтві про реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності - фізичною особою від 11 липня 2001 року було зазначено адресу АДРЕСА_4 (арк. спр. 27 зворот.).

Окрім того, як убачається із аркушів 10-13 паспорта позивача, з 17 грудня 2014 року ОСОБА_1 знята з реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 (арк. спр. 15).

Суд зазначає, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику), однак у даному випадку оскаржувані вимоги були надіслання за адресою, яка не являється адресою проживання позивача, у зв`язку із чим такі вимоги власне і були повернуті не врученими.

Натомість як установлено судом, копії вимог про сплату боргу (недоїмки) від 13 листопада 2019 року №10674-55, від 13 лютого 2020 року №10674-55 та від 24 червня 2021 року №10861-13 фактично були надані представнику позивача лише разом із листом ГУ ДПС у Волинській області від 28 січня 2022 року №920/6/03-20-13-04-06 у відповідь на його адвокатський запит (арк. спр. 17).

Вказані обставини, на думку суду, свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду із даною позовною заявою.

Відтак, причини пропуску строку звернення до суду із даним позовом слід визнати поважними, а пропущений строк поновити, а у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду необхідно відмовити.

Керуючись статтями 122, 123, 248, 256, 294 КАС України, на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити дії.

У задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Волинській області про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя В.І. Смокович