Справа № 140/14537/21
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року ЛуцькСправа № 140/14537/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (далі - ХНУПС) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 у період з 26.08.2015 по 23.07.2019 перебував на військовій службі на посаді рядового складу та забезпеченні відповідача, у т. ч. фінансовому.

26.10.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій порушив питання щодо виплати індексації грошового забезпечення за весь період проходження служби в ХНУПС, на яку отримав відповідь від 02.11.2021 № 350/176/100-689/2288.

Вважаючи дії відповідача щодо невиплати індексації протиправними, такими, що порушують нормативно-правові акти, наведені у тексті позовної заяви, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позивач просить визнати протиправними дії начальника ХНУПС, які полягають у не нарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 30.11.2018 та за період з 01.06.2019 по 31.07.2019 включно, та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 30.11.2018 та за період з 01.06.2019 по 31.07.2019 включно, з урахуванням базового місяця - січень 2008 року.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 21).

Копію ухвали суду від 06.12.2021 про відкриття провадження в адміністративній справі відповідач одержав 08.02.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 25), проте відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у період з 26.08.2015 по 23.07.2019 проходив військову службу в ХНУПС, перебував у списках особового складу та знаходився на всіх видах забезпечення, що підтверджується наказами начальника ХНУПС (по стройовій частині) від 26.08.2015 № 209, від 21.06.2019 № 158 (а. с. 15-16), довідкою ХНУПС від 02.11.2021 № 881 про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 за період проходження служби (а. с. 10), картками особового рахунку військовослужбовця (а. с. 11-14).

26.10.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій, зокрема, просив надати інформацію про виплату індексації грошового забезпечення (а. с. 7-8).

Листом від 02.11.2021 № 350/176/100-689/2288 (а. с. 9) відповідач надав довідку від 02.11.2021 № 881 про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 за період проходження служби та картки особового рахунку військовослужбовця (а. с. 10-14), з яких вбачається, що у період з вересня по грудень 2015 року та з листопада 2018 року по травень 2019 року позивачу була виплачена індексація грошового забезпечення в загальному розмірі 3207,98 грн., тоді як у період з січня 2016 року по жовтень 2018 року та з червня 2019 року по липень 2019 року індексація грошового забезпечення не була нарахована та не виплачена. Крім того, листом від 02.11.2021 № 350/176/100-689/2288 відповідач роз`яснив позивачу положення нормативно-правових актів, які регламентують нарахування та виплату індексації, вказавши, що керівники бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошового забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення, з січня 2015 року проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік, та законодавство не передбачає механізм виплати сум індексації у поточному році за минулі роки.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-ХІІ).

У статті 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Частинами першою - другою статті 5 Закону № 1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону № 1282-XII).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (зі змінами, далі - Порядок № 1978; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

При вирішенні даного спору суд, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує також висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18 та від 07.08.2019 у справі № 825/694/17, відповідно до яких: індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті; виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення; звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення у період з січня 2016 року по жовтень 2018 року та з червня 2019 року по липень 2019 року, всупереч вимогам наведених вище нормативно-правових актів, не була нарахована та не виплачена.

Відтак, враховуючи також, позивач фактично оскаржує не дії, а бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення, ту обставину, що у листопаді 2018 року позивачу була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення, тому позовні вимоги про визнання протиправними дій належить задовольнити частково шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по жовтень 2018 року та з червня 2019 року по липень 2019 року включно.

Разом з тим, при вирішенні позовної вимоги зобов`язального характеру суд виходить з того, що у період з січня 2016 року по жовтень 2018 року та з червня 2019 року по липень 2019 року позивачу взагалі не була нарахована та не виплачена індексація грошового забезпечення. При цьому, визначення базового місяця та конкретного розміру індексації належить до компетенції відповідача, а тому належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за спірний період.

Питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені. За таких обставин у даному випадку повноваження щодо обрахунку індексації, в тому числі, щодо визначення базового місяця для такого нарахування, у відповідності до положень Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078, покладається на відповідача, а тому підстави для зобов`язання останнього здійснити розрахунок індексації позивача з урахуванням базового місяця відсутні. Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 15.10.2020 у справі № 240/11882/19 та враховуються при вирішенні цієї справи.

Відтак, оскільки з аналізу приписів Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078 вбачається, що обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) та визначати суму індексації, зокрема розміру посадового окладу, базового місяця для обчислення індексації, покладено саме на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по жовтень 2018 року та з червня 2019 року по липень 2019 року включно (у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення із застосуванням січня 2008 року як базового місяця та за листопад 2018 року належить відмовити).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по жовтень 2018 року та з червня 2019 року по липень 2019 року включно.

Зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (61023, м. Харків, вул. Сумська, 77/79, ідентифікаційний код 24980799) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по жовтень 2018 року та з червня 2019 року по липень 2019 року включно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх