Справа № 420/3976/22
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2022-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3976/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул.Єврейська,12, м.Одеса, 65000) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області за результатом якого позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області () щодо не нарухування та не виплати індексації грошового забезпечення під час служби в поліції відносно ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в період з 07.11.2015 року по 31.10.2017 року включно;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області () нарахувати та виплатити дексацію грошового забезпечення під час служби в поліції ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в період з 07.11.2015 року по 31.10.2017 року включно.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що у період проходження ним служби в період з 07.11.2015 року по 31.10.2017 року відповідачем протиправно не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення. Також, при звільненні зі служби в поліції позивачу не було виплачено індексацію грошового забезпечення за вказаний період.

Ухвалою суду від 21.02.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач своїм правом на подання відзиву нескористався.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Як встановлено судом, з 07.11.2015 року по 31.01.2020 року ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України, на посаді інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону поліції особливого призначення Головного Управління Національної поліції в Одеській області. З 31.01.2020 року наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 134 о/с від 31.01.2020 року, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу).

25.01.2022 року адвокат позивача звернувся до Головного управління Національне поліції в Одеській області з адвокатським запитом, в якому просив повідомити наступне:

Чи нараховувалась виплачувалась ОСОБА_1 . iндексація Ta грошового забезпечення під час служби в поліції в період з 07.11.2015 року по 31.01.2020 року включно.

У разі не нарахування індексації грошового забезпечення під час служби в поліції в період з 07.11.2015 року по 31.01.2020 року включно, прошу:

Нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення під час служби в період з 07.11.2015 року по 31.01.2020 року включно.

Надати завірені копії архівних відомостей заробітної плати ОСОБА_1 за період з 07.11.2015 року по 31.01.2020 року.

31.01.2022 року ГУ НП в Одеській області на адвокатський запит надано відповідь, в якій, крім іншого, повідомлено, що індексація грошового забезпечення поліцейським проводиться після набрання чинності вищевказаної постанови, тобто з 24.10.2017 року з базовим місяцем - листопад 2015 року. Порядок проведення індексації грошового забезпечення поліцейських до 24.10.2017 року відсутній. Таким чином, індексація грошового забезпечення, ОСОБА_1 , за період служби в поліції з 07.11.2015 року по 31.10.2017 року не проводилася та провести нарахування та виплату на даний час не має підстав, так як у пункті 2 абзацу 5 Порядку № 1078 у редакцiп вiд 15.12.2015 році була відсутня така категорія як «поліцейських». ОСОБА_1 за період служби в поліції з 01.11.2017 року по 31.01.2020 року індексація грошового забезпечення нараховувалась та виплачувалась.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з ч. 5 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію», грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Приписами ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Положеннями ч.ч.1 та 2 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (ч. 6 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Згідно з п.1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 (далі - Порядок № 1078), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

До вказаної постанови внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України №782 від 18.10.2017 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.

Приписами п. 2 Порядку № 1078 передбачено (зі змінами, внесеними постановою КМУ №782), що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

З урахуванням вищевикладеного, суд робить висновок, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року по справі № 620/1892/19.

З урахуванням викладеного, посилання відповідача на те, що індексація грошового забезпечення позивача повинна здійснюватись лише з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України № 782 є необґрунтованими, оскільки здійснення індексації прямо передбачено Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням вищевикладеного, суд робить висновок, що адміністративний позов ОСОБА_1 , належить до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 250, 257-262, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул.Єврейська,12, м.Одеса, 65000) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області () щодо не нарухування та не виплати індексації грошового забезпечення під час служби в поліції відносно ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в період з 07.11.2015 року по 31.10.2017 року включно;

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області (вул.Єврейська,12, м.Одеса, 65000, ) нарахувати та виплатити дексацію грошового забезпечення під час служби в поліції ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в період з 07.11.2015 року по 31.10.2017 року включно.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко