Справа № 440/11325/21
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2022-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/11325/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2021 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області про визнання протиправними та скасування рішень від 23.03.2021 № 33, 34, зобов`язання повторно розглянути клопотання позивачів від 31.12.2020 про передачу у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 2 га та відповідно надати дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність на території Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області за рахунок земель комунальної власності.

В обґрунтування своїх вимог зазначили, що оскаржувані рішення відповідача про відмову у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою є протиправним, оскільки в них не наведено жодної з підстав для відмови, перелік яких визначений частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

18.11.2021 до суду від Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що на бажану земельну ділянку подано одинадцять заяв громадян про надання дозволів на отримання земельних ділянок у приватну власність. Рішенням депутатів селищної ради позивачам відмовлено у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою через недостатню площу обраної ними земельної ділянки.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

31.12.2020 ОСОБА_1 звернулася до Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області із заявою (вх.№ 02-44/425 від 31.12.2020) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території колишньої Круподеринської сільської ради Оржицького району Полтавської області (Оржицька селищна рада району Лубенського району Полтавської області) з кадастровим номером :00:006:0147. До клопотання додано: копію паспорта, копію документа про присвоєння ідентифікаційного номера та графічний матеріал з відображенням місця розташування земельної ділянки.

23.03.2021 на шостій сесії восьмого скликання Оржицькою селищною радою Лубенського району Полтавської області прийнято рішення № 34, яким відмовлено гр. ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства згідно із (КВЦПЗ-01.03) у приватну власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель запасу комунальної власності сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Оржицької селищної ради Круподеринського старостинського округу Лубенського району Полтавської області з кадастровим номером :00:006:0147.

31.12.2020 ОСОБА_2 (вх.№ 02-44/426 від 31.12.2020) звернувся до Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території колишньої Круподеринської сільської ради Оржицького району Полтавської області (Оржицька селищна рада району Лубенського району Полтавської області) з кадастровим номером :00:006:0147. До клопотання додано: копію паспорта, копію документа про присвоєння ідентифікаційного номера та графічний матеріал з відображенням місця розташування земельної ділянки.

23.03.2021 на шостій сесії восьмого скликання Оржицькою селищною радою Лубенського району Полтавської області прийнято рішення № 33, яким відмовлено гр. ОСОБА_2 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства згідно із (КВЦПЗ-01.03) у приватну власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель запасу комунальної власності сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Оржицької селищної ради Круподеринського старостинського округу Лубенського району Полтавської області з кадастровим номером :00:006:0147.

Вважаючи зазначені рішення протиправними, позивачі звернулися до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Згідно зі статтею 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовані Земельним кодексом України від 25 жовтня 2001 року №2768-ІІІ (далі - ЗК України).

Відповідно до статті 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року №280/97-ВР, питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 цього Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі частиною першою статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною п`ятою статті 116 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частини друга, третя статті 116 ЗК України).

За змістом пункту "б" частини першої статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою цієї статті встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд зауважує, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме, відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, зазначеним у Земельному кодексі Україні, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом досліджені рішення шостої сесії восьмого скликання Оржицькою селищною радою Лубенського району Полтавської області від 23.03.2021 № 33, 34, яким відмовлено гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проектів землеустрою.

Однак з даних рішень неможливо встановити підстави для відмови у наданні гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дозволів на розробку проектів землеустрою.

У свою чергу відповідач у відзиві на позов зазначає, що позивачам відмовлено у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою через недостатню площу обраної ними земельної ділянки з кадастровим номером :00:006:0147 у зв`язку із тим, що на бажану земельну ділянку подано одинадцять заяв громадян про надання дозволів на отримання земельних ділянок у приватну власність.

Згідно з приписами статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені у статті 126 ЗК України.

Аналіз положень статей 116, 118 ЗК України дає підстави стверджувати, що правові наслідки отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є тотожними наслідкам передачі вказаної земельної ділянки у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку.

Суд зазначає, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного вирішення питання про надання її у власність чи користування. Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №826/5735/16). Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки дозвіл не є правовстановлюючим актом, про що Велика Палата Верховного Суду зазначила у постановах від 23.01.2019 у справі №308/10112/16-а, від 18.12.2019 у справі №160/4211/19.

Суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів того, що на дату прийняття оскаржуваних рішень право власності на земельну ділянку було зареєстровано на третіх осіб.

Отже, вказані підстави для відмови у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою є необґрунтованими та не передбачені приписами частини сьомої статті 118 ЗК України.

Таким чином, суд з урахуванням частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне визнати протиправними та скасувати рішення шостої сесії восьмого скликання Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області від 23.03.2021 № 33, 34, яким відмовлено гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проектів землеустрою.

Однак, зважаючи на те, що Оржицькою селищною радою Лубенського району Полтавської області було прийнято рішення про відмову в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою без наведення (встановлення) вичерпних підстав для відмови, передбачених статтею 118 ЗК України, суд вважає необхідним зобов`язати Оржицьку селищну раду Лубенського району Полтавської області повторно розглянути клопотання гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 31.12.2020 про надання дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території колишньої Круподеринської сільської ради Оржицького району Полтавської області.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ронкпп НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ронкпп НОМЕР_2 ) до Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області (вул. Центральна, 21, смт. Оржиця, Лубенський район, Полтавська область, 37700, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення шостої сесії восьмого скликання Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області № 34 від 23.03.2021 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ".

Зобов`язати Оржицьку селищну раду Лубенського району Полтавської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 31.12.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території колишньої Круподеринської сільської ради Оржицького району Полтавської області з урахуванням висновків суду.

Визнати протиправним та скасувати рішення шостої сесії восьмого скликання Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області № 33 від 23.03.2021 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_2 ".

Зобов`язати Оржицьку селищну раду Лубенського району Полтавської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 31.12.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території колишньої Круподеринської сільської ради Оржицького району Полтавської області з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908, 00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Головко