Справа № 216/6084/21
Суддя: КУЗНЕЦОВ Р. О.
Дата ухвалення: 2022-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/6084/21
Провадження № 2-а/216/24/22
РІШЕННЯ

іменем України

22 квітня 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Кацюби В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта Самчука Дениса Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії БАВ №599504 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 11.09.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що постановою старшого лейтенанта поліції інспектора відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області Самчука Д.В. його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, за те, що 11.09.2021 о 10.45 год водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 33021, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Каховській м. Кривого Рогу, здійснюючи перевезення 1000 літрів дизельного палива за відсутності спеціальних правил, а саме: таблиці оранжевого кольору з переду і позаду та вогнегасників, чим порушив правила перевезення небезпечних вантажів та п. 22.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Зі вказаним правопорушенням він не згодний, вважає що вказана вище постанова прийнята неправомірно, так як з його боку не було допущено порушення ЗУ «Про дорожній рух», оскільки оскаржувана постанова не містить жодних даних про характер, розмір та вагу переміщуваного вантажу. Позивач зауважує, що не перевозив 1000 літрів дизельного палива, а яким чином відповідач визначив такий літраж не зрозуміло. Доказів, які б засвідчували факт вчинення позивачем правопорушення відповідачем не надано.

Позивач у судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Дербін Д.О. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник відповідача правом на участь в судовому засіданні не скористався, відзив на позовну заяву не надав.

Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 11.09.2021 старшим лейтенантом поліції інспектором відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області Самчуком Д.В.позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

У постанові зазначено, що 11.09.2021 о 10.45 год водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 33021, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Каховській м. Кривого Рогу, здійснюючи перевезення 1000 літрів дизельного палива за відсутності спеціальних правил, а саме: таблиці оранжевого кольору з переду і позаду та вогнегасників, чим порушив правила перевезення небезпечних вантажів та п. 22.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з права особи оскаржити рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, про порушення якого вказано інспектором у оскаржуваній постанові, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» від 11 вересня 2019 року №54-ІХ, який набрав чинності 25.09.2019, статтю 132-1 КУпАП доповнено частиною другою та приміткою.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» від 29 червня 2021 року до частини другої статті 132-1 КУпАП внесено зміни.

Так, частина друга статті 132-1 КУпАП, передбачає відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до примітки до ст. 132-1 КУпАП, дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Згідно з положеннями ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як вбачається із постанови серії БАВ №599504 від 11.09.2021 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Разом з цим, до постанови не додано жодних доказів, та не наведено посилання на докази.

Суд звертає увагу на те, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі №338/1/17 (№ К/9901/15804/18).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок використання фото та відео техніки встановлюється п. 9 ч.1 ст.31 та ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

При цьому норма статті 31 Закону України «Про національну поліцію» є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, працівники поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак до суду належних доказів правопорушення не надав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого ним рішення, оскільки в матеріалах справи не містяться, а відповідачем до суду не надано, доказів підтвердження порушення позивачем вимог ПДР, що послугували притягненню позивача до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

Отже, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу, або ж суду у передбачених статтею 221 КУпАП випадках та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 490/843/15-а.

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п.п 3.1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 454,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись Правилами дорожнього руху України, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 247, 251, 254, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 3, 9, 32, 71, 72, 90,139, 242, 243-246 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до інспектора відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта Самчука Дениса Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №599504 від 11.09.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

-позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання (знаходження): АДРЕСА_1 ;

-відповідач: інспектор відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант Самчук Денис Вікторович, місце реєстрації: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Поштовий,71.

Суддя Р.О.Кузнецов