Справа № 640/8319/20
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8319/20
УХВАЛА

02 травня 2022 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Ганечко О.М., Василенка Я.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про поновлення на роботі, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- визнати бездіяльність Департаменту з питань виконання кримінальних покарань по невиконанню наказу Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України від 16.09.2019 року №125/ОС-19 протиправною;

- зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань виконати наказ Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України від 16.09.2019 року №125/ОС-19, шляхом поновлення ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста відділу з організаційно-аналітичних питань Управління забезпечення

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати спірне рішення суду та задовольнити позовні вимоги.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про поновлення на роботі залишено без задоволення. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року залишено без змін.

Надалі ОСОБА_1 подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2021 по суті всіх заявлених у прохальній частині апеляційної скарги клопотань та стосовно судових витрат.

Розглянувши подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно частини 5 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, передбаченому частиною 3 цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з п. 17 Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» № 7 від 20.05.2013 встановлено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається зі змісту заяви позивачки, вона вважає, що суд апеляційної інстанції при ухваленні остаточного рішення не надав належної оцінки доводам останньої стосовно: неознайомлення «під підпис» з наказом про звільнення; невручення трудової книжки; невиплату розрахункових в порядку ст. 116 КЗпП; звільнення під час професійного навчання.

Оцінюючи згадані вище доводи заявниці в частині протиправності її звільнення, колегія суддів у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2021, зокрема вказала таке: «Судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення враховано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.09.2021 по справі №640/8379/20 відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, та вірно встановлено, що здійснюючи дії щодо подання позову до суду про стягнення недотриманої суми заробітної плати при звільненні, позивачко не оскаржено наказ від 18.03.2020 №149/ОС-20, яким ОСОБА_1 звільнено з посади, з огляду на що, відповідні твердження апелянта є передчасними та суперечать змісту судового рішення у справі №640/8379/20.

В свою чергу, твердження апелянта, що наказ Адміністрації ДКВС України від 18.03.2020 року №149/ОС-20, виданий Головою Ліквідаційної комісії є нікчемним в силу закону, є неспроможними, позаяк правомірність чи протиправність наказу про звільнення встановлюється безпосередньо судом у разі оскарження такого наказу особою, права якої порушено таким наказом.

Апелянтом зазначений наказ Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України "Про звільнення" від 18.03.2020 № 149/ОС-20 у визначений законом спосіб не оскаржувався, жодних рішень щодо його скасування не приймалося, а тому він є чинним на час апеляційного розгляду справи».

Таким чином, колегія суддів зазначає, що висловлені ОСОБА_1 в заяві твердження виходять за межі предмету спору у даній справі, про що судом апеляційної інстанції було зазначено.

Разом із тим, доводи позивачки, викладені у заяві про ухвалення додаткового судового рішення фактично зводяться до незгоди заявниці з вищевказаним висновком суду, що є підставою для подання касаційної скарги, однак не регулюється приписами ст. 252 КАС України.

В частині зазначення заявницею того, що судом не вирішено питання про судові витрати, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з огляду на те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року було відмовлено, а постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення від 08 вересня 2021 року залишено без змін, підстави для зміни розподілу судових витрат у справі - відсутні.

Враховуючи наведене, заява позивачки про ухвалення додаткового судового рішення задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини четвертої статті 252 КАС про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 229, 248, 252, 256, 329 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про поновлення на роботі, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року - відмовити.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: О. М. Ганечко

Я. М. Василенко