Справа № 380/25955/21
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати протокол/розпорядження Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №78 від 10.07.2020 в частині визначення стажу роботи на посаді судді тривалістю 26 років 3 місяці 10 днів та розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 62% від отримуваної суддівської винагороди;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 у стаж роботи судді, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період проходження строкової військової служби - 2 роки 1 місяць 4 дні та період, визначений ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус судді» (якою передбачено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - два роки), а всього 30 років 4 місяці 11 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 у розмірі 70% від суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1816 грн. (тисячу вісімсот шістнадцять гривень).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області до його стажу, який дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці, протиправно не зараховано період служби в Радянській Армії та досвід (стаж) роботи, вимога щодо якого визначена законом і надає право для призначення на посаду судді та, відповідно, із визначенням грошового утримання у розмірі 70% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Ухвалою суду від 04.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві.

Вказує, що загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 35 років 02 місяці 03 дні, в т. ч. спеціальний стаж, що дає право на щомісячне грошове утримання суддям у відставці становить 26 років 03 місяці 10 днів.

Враховуючи вимоги ст. 142 Закону №1402 до стажу позивача, який дає право на призначення вищезазначеного виду пенсії зараховано період роботи на посаді судді, що становить 27 років 09 місяці 28 днів відсоток розрахунку пенсії від заробітку - 62%, інше Законом не передбачено.

Щодо вимоги позивача про зарахування до стажу роботи судді, для обчислення відсоткового розміру грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби - 2 роки 1 місяць 4 дні та період, визначений ч. 2 ст. 137 Закону №1402 (якою передбачено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, - два роки).

Тобто, в даному випадку йдеться про зарахування тільки до стажу роботи на посаді судді, а не обрахування розміру для призначення довічного грошового утримання судді у відставці.

Стосовно зарахування до стажу позивача строкову військову службу, вказаний період зараховується до стажу тільки для призначення на посаду судді, а не безпосередньо до суддівського стажу, який дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді.

Отже, враховуючи вищевикладене, правові підстави для зарахування до стажу строкову військову службу (2 роки 1 місяць 4 дні) - відсутні. Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить 35 років 02 місяці 03 дні, Головним управлінням правомірно здійснено перерахунок у розмірі 62%.

Позивач надав відповідь на відзив.

Вказує, що законодавство колишнього СРСР і чинне законодавство України передбачає зарахування періоду проходження військової служби до різних видів трудового стажу, а також пільгове (кратне) обчислення цього періоду військовослужбовцям, які за рішенням Уряду СРСР проходили військову службу в державах, де в той час велися бойові дії, для зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення і отримання різних видів пенсій, соціальних виплат.

Крім того, згідно з трудовою книжкою позивач до призначення суддею працював на різних посадах, та зарахуванню до стажу роботи на посаді судді також підлягають 2 роки стажу роботи за юридичною спеціальністю.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС України).

Суд на підставі позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, а також долучених письмових доказів, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 04.06.2020 №1721/0/15-20 ОСОБА_1 звільнений з посади судді Львівського апеляційного суду, у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до розрахунку Львівського апеляційного суду від 30.06.2020 №05.60/26/2020 до стажу ОСОБА_1 , який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці включено наступні періоди:

- служба в армії 18.04.1985 - 22.05.1987 (02 роки 01 місяць 04 дні);

- суддя Трускавецького міського суду 22.03.1994-01.08.2002 (08 років 04 місяці 09 днів);

- суддя Апеляційного суду Львівської області 01.08.2002 - 11.06.2019 (16 років 10 місяців 10 днів);

- суддя Львівського апеляційного суду 12.06.2019 - 30.06.2020 (01 рік 00 місяців 18 днів);

- 02 роки 00 місяців 00 днів - відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Наказом Львівського апеляційного суду від 25.06.2020 №05.14/10/2020 з 30.06.2020 ОСОБА_1 виключений зі штату суду.

За заявою ОСОБА_1 з 01.07.2020 ГУПФУ у Львівській області призначено йому довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 62% від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Представник позивача звернувся до ГУПФУ у Львівській області із адвокатським запитом, щодо того які саме періоди роботи були враховані при призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді.

Листом від 11.11.2021 ГУПФУ у Львівській області повідомило що пенсію обчислено при загальному (страховому) стажі роботи 35 років 02 місяці 03 дні.

До стажу роботи на посаді судді, що становить 26 років 03 місяці 10 днів зараховано наступні періоди:

- на посаді судді Трускавецького міського суду з 22.03.1994 по 01.08.2002;

- на посаді судді Трускавецького міського суду з 02.08.2002 по 11.06.2019;

- на посаді судді Львівського апеляційного суду з 12.06.2019 по 30.06.2020.

18.11.2021 представник позивача звернувся до ГУПФУ у Львівській області із заявою у якій просив: скасувати протокол/розпорядження №78 від 10.07.2020 в частині визначення стажу роботи на посаді судді тривалістю 26 років 3 місяці 10 днів та розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 62% від отримуваної суддівської винагороди; зарахувати до стажу роботи судді який дає право на відставку та на отримання довічного грошового утримання судді у відставці 02 роки 01 місяць 04 дні проходження строкової військової служби та 02 роки 00 місяців 00 днів - період визначений ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів; здійснити з 01.07.2020 перерахунок у розмірі 70% від суддівської винагороди.

Листом від 11.12.2021 ГУПФУ у Львівській області повідомило про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог.

Вважаючи розрахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці протиправним, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2005 № 8-рп/2005 зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначено Законом №1402-VIII.

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 року, №№41-45, ст. 529; 2015 року, №№18-20, ст. 132 із наступними змінами), крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно з ч. 1 ст. 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (ч. 2 ст. 142 Закону №1402-VI).

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною 4 та 5 цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, при визначенні відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, необхідно враховувати розмір, встановлений ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII, а саме: 50 відсотків зі збільшенням на 2 відсотки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір.

Відповідно до положень ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Судом з`ясовано, що при здійсненні обрахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці, було враховано стаж роботи на посаді судді 26 років 03 місяці 10 днів (26 повних років стажу на посаді судді).

При цьому пенсійним органом при проведенні обрахунку щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, не враховано до стажу роботи позивача, який дає право на отримання довічного грошового утримання, календарний період проходження строкової військової служби та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом четвертим пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

На час обрання позивача на посаду судді безстроково питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалося ч. 4 ст. 43 Закону України від 15.12.1992 №2862-XII «Про статус суддів» та Указом Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів».

Відповідно до абз. 2 ст. 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Після втрати чинності ст. 1 вказаного Указу Президента України питання зарахування в стаж роботи судді інших періодів діяльності було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 №545.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 №545 пункт 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 (865-2005-п) «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» доповнено абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби».

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України (№865-2005-п) втратила чинність 01.01.2012.

Відповідно до п. 11 Перехідних положень Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абз. 4 п. 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про статус суддів» №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Таким чином, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI, було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, періоду проходження строкової служби.

Вказаний висновок узгоджується із позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2018 у справі №9901/382/18 провадження №11-319сап18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 по справі № 607/8578/17.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (ч. 1 ст. 2 із змінами, внесеними згідно із Законом №2397-VIII від 05.04.2018 ), час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

До розрахунку Львівського апеляційного суду від 30.06.2020 №05.60/26/2020 стажу ОСОБА_1 , який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці включена служба в армії 18.04.1985 - 22.05.1987 (02 роки 01 місяць 04 дні).

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону №1402-VІІІ, до стажу роботи на посаді судді зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо яких визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

На 22.03.1994, тобто на час обрання позивача суддею Трускавецького міського суду, діяли умови для обрання суддею визначені ч. 1 ст. 7 Закону України «Про статус суддів» №2862- XII, від 15.12.1992, в редакції від 06.04.1994, згідно якої право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який, окрім іншого, має стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

На час обрання позивача суддею він мав стаж роботи за юридичною спеціальністю, зокрема на посадах консультанта з правових питань, юрисконсульта. Суд наголошує, що наявність вказаного стажу була безумовною підставою для призначення на посаду судді.

До розрахунку Львівського апеляційного суду від 30.06.2020 №05.60/26/2020 стажу ОСОБА_1 , який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці включено 02 роки 00 місяців 00 днів - відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

З урахуванням зазначеного, в даному випадку, до стажу роботи позивача, що дає право на отримання довічного грошового утримання, як судді у відставці, має бути зарахований календарний період проходження строкової військової служби в Радянській Армії з 18.04.1985 - 22.05.1987, та 02 роки 00 місяців 00 днів стажу за період роботи за юридичною спеціальністю.

Тобто, загальний стаж ОСОБА_1 для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці у розумінні Закону №1402-VIII складає повних 30 років (30 років 04 місяці 11 днів).

Згідно з Законом №1402-VIII (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , виходячи із його стажу повних 30 років повинен становити 70%, з яких: 50% - за стаж роботи на посаді судді 20 років; 20% (10 років * 2%) - за кожен рік на посаді судді понад 20 років.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ГУПФУ у Львівській області при винесенні протоколу/розпорядження від 10.07.2020 в частині призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 62% від суддівської винагороди діяло не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення від 10.07.2020 у вищевказаній частині належить задовольнити.

З огляду на зазначене слід задовольнити і похідні вимоги про зобов`язання ГУПФУ у Львівській області зарахувати позивачу у стаж роботи судді, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці календарний період проходження строкової військової служби - 2 роки 1 місяць 4 дні та період, визначений ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус судді» (02 роки 00 місяців 00 днів).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права.

Суд враховує, що Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII зі змінами.

У вказаному рішенні (пункти 15-17) зазначено, що згідно з положеннями пункту 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України від 13.07.2017 №2136-VIII "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до ст. 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 06.03.2019 у справі №638/12586/16-а та від 11.02.2020 у справі №200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому, суд зазначає, що набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним.

Зміна з 01.01.2020 розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Отже, у суддів у відставці виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону №1402-VIII з 19.02.2020, тобто з наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020.

Із заявлених вимог видно, що позивач просить здійснити перерахунок та виплату йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 19.02.2020.

Однак суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у цій частині, оскільки згідно з наказом Львівського апеляційного суду від 25.06.2020 №05.14/10/2020 ОСОБА_1 виключений зі штату суду з 30.06.2020, а щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці призначене позивачу з 01.07.2020.

Враховуючи викладене, суд висновує, що для належного захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.07.2020 у розмірі 70% від суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

Відносно позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача без обмеження граничним розміром суд зазначає наступне.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд зауважує, що наразі відсутні підстави вважати, що перерахунок пенсії позивача відбудеться з встановленням обмеження максимальним розміром, оскільки такий перерахунок ще не проводився. Тому, позовні вимоги у вказаній частині звернені на майбутнє, а права позивача не є порушеними.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на викладене та обраний судом спосіб захисту для відновлення прав позивача, судовий збір слід стягнути на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асугнувань відповідача, в сумі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати протокол/розпорядження Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №78 від 10.07.2020 в частині визначення стажу роботи на посаді судді тривалістю 26 років 3 місяці 10 днів та розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 62% від отримуваної суддівської винагороди.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10, ) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у стаж роботи судді, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці календарний період проходження строкової військової служби - 02 роки 01 місяць 04 дні та період, визначений ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус судді» (якою передбачено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - два роки), всього 30 років 04 місяці 11 днів.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10, ) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.07.2020 у розмірі 70% від суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді та провести виплати з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

5. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кравців О.Р.