Справа № 380/12922/21
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року справа №380/12922/21

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Костецький Н.В.

секретар судового засідання Іваненко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (вул.Генерала Григоренка, 3, м.Львів, ) про скасування наказів, поновлення на посаді,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування наказів, поновлення на посаді, в якому просить суд:

- Скасувати Наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області

«Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції відділу поліції №4 Львівського РУП ГУНП» №2484 від 24 червня 2021 року у частині накладення на заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області, капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

-Скасувати Наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області по особовому складу №217 о/с від 29.06.2021 року, у частині звільнення із служби в поліції заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №« 4 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області, капітана поліції ОСОБА_1 ;

-Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №24 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він займав посаду заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області у званні капітана поліції, однак наказом №217о/с від 29.06.2021, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, ОСОБА_1 29.06.2021 звільнено із служби в поліції.

Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними, а Наказ про застосування дисциплінарного стягнення №2484 від 24.06.2021 року та Наказ про звільнення №217о/с від 29.06.2021 є незаконними, та такими, що підлягають скасування, оскільки складені з грубими порушеннями і винесені передчасно.

Ухвалою від 09.08.2021 суд прийняв позовну заяву до рогляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою від 19.10.2021 суд перейшов із спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою від 19.01.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позивач зазначає, що виключно вироком суду можуть бути підтверджені обставини, описані у висновку службового розслідування та в наказі про накладення дисциплінарного стягнення в частині того, чи мали місце відповідні дії щодо отримання неправомірної вигоди. Відповідчем в Наказі про застосування дисциплінарного стягнення зазначені лише ті облставини, які інкримінуються позивачу у межах кримінального провадження №0000139 від 18.05.2021, однак на думку позивача застосування до нього будь якого дисциплінарного стягнення за вчинення дій, що є предметом розгляду кримінальної справи в суді, до винесення вироку судом, є порушенням принципу презумпції невинуватості та грубим порушенням його прав.

Позивач зазначив, що у матеріалах справи відсутній вирок суду про визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, а сама по собі інформація про факт порушення відносно позивача кримінального провадження не підриває авторитет поліції, оскільки не є установленим фактом вини позивача у скоєнні кримінального правопорушення та не свідчить про скоєння дисциплінарного проступку та порушення Присяги працівника поліції.

За таких обставин, позивач вважає протиправними дії відповідача та оскаржені накази, а тому просить суд прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представники сторін у судове засідання не з`явились, повідомлені про розгляд справи у встановленому законом порядку.

15.03.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

20.04.2022 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Враховуючи наведене, та вимоги ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути спір за відсутності представників сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 займав до 29.10.2021 посаду заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області у званні капітана поліції.

30.06.2021 відносно ОСОБА_1 було складено та передано на розгляд Шевченківського районного суду м.Львова обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.27, ч.ст.15, ч.2 ст.28-ч.3 ст.369 КК України в межах кримінального провадження №0000139 від 18.05.2021.

Наказом ГУНП від 24.05.2021 № 2055 було призначене службове розслідування у формі письмового провадження, за фактом грубого порушення службової дисципліни працівниками відділу поліції №4 Львівського РУП ГУНП у Львівській області. На час проведення службового розслідування ОСОБА_1 було відсторонено від виконання службових обов`язків.

У ході службового розслідування встановлено, що 24 травня 2021 року до ГУНП у Львівській області надійшла інформація про те, що Першим слідчим відділом слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 10000139, розпочатому 18.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, по факту вимагання та отримання заступником начальника СКП ВП № 4 ЛРУП ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_1 та старшим оперуповноваженим СКП ВП № 4 ЛРУП ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 та старшим оперуповноваженим СКП ВП № 4 ЛРУП ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 , неправомірної вигоди у громадянина ОСОБА_4 за непередання до органу досудового розслідування зібраних доказів, щодо вчинення останнім кримінальних правопорушень.

Також встановлено, що 25 травня 2021 року слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, в рамках кримінального провадження № 0000139, розпочатому 18.05.2021 повідомлено про підозру капітану поліції ОСОБА_1 та лейтенанту поліції ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 369-2 КК України, що виразилось в одержанні неправомірної вигоди у сумі 2000 доларів США у громадянина ОСОБА_4 за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

18.06.2021 начальником ГУНП у Львівській області затверджено висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни працівниками відділу поліції №4 Львівського РУП ГУНП у Львівській області, зокрема капітаном поліції ОСОБА_1 та старшим лейтенантом поліції Стуковим (а.с.38-47).

Пунктом 3 висновку встановлено, що за грубе порушення службової дисципліни, зокрема ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 5 розділу І, абз. 1, 5 п. 1 розділу І та п. З розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ч. 1, п. 1, 2, 3, 6 ч. З ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІІІ, скоєння вчинку, що підриває та дискримінує авторитет поліції, відповідно до п. 7 ч. З ст. 13 Дисциплінарного статуту НПУ, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІІІ, до заступника начальника СКП відділу поліції №4 Львівського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 (0078779), застосувати дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП у Львівській області по особовому складу №217о/с від 29.06.2021 звільнено відповідно до Закону України Про Національну поліцію зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 капітана поліції ОСОБА_1 (0078779), заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції № 4 ЛРУП ГУНП, з 29 червня 2021 року.

Не погоджуючись із наказами відповідача №2484 від 24 червня 2021 року та №217 о/с від 29.06.2021 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначені Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII ,,Про Національну поліцію, який набув чинності 07.11.2015 року (далі Закон № 580-VIII ).

У відповідності до пунктів 1, 2 ст. 18 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ст. 19 Закону № 580).

Згідно із ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337- VIII (далі Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України ,,Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського, зокрема, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ст. 11 Дисциплінарного статуту).

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок №893).

Як встановлено пунктом 2 розділу IV Порядку №893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України ,,Про захист персональних даних, ,,Про державну таємницю та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має інші права, визначені статтею 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (п. 5 розділу IV Порядку № 893).

Пунктом 1 розділу V Порядку № 893 передбачено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно із п. 4 розділу V Порядку № 893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Отже, мета службового розслідування полягає в тому, щоб повно, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника НП і його ставлення до вчиненого.

Зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу (п. 1 розділу V Порядку).

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Також наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179 затверджені Правила етичної поведінки поліцейських, відповідно до яких під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

- у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

- неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України Про Національну поліцію, Про запобігання корупції та іншими актами законодавства України;

- виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

- мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу;

- дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики;

- зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

У свою чергу в оскарженому наказі зазначено виключно інформацію з кримінального провадження і взагалі немає посилань на обставини, встановлені під час службового розслідування.

Притягнення особи до кримінальної відповідальності згідно з обвинувальним вироком суду є самостійною підставою для звільнення зі служби в поліції, тоді як для звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення недостатньо одного факту відкриття кримінального провадження, а необхідним є підтвердження службовим розслідуванням відповідних обставин.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №817/1218/16.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач не довів правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за грубе порушення позивачем службової дисципліни, вимог ЗУ «Про Національну поліцію», Правила етичної поведінки поліцейського в частині дотримання основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, ч.1,2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, вимоги п.7 ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції.

Висновок службового розслідування ґрунтуються лише на описі скоєного позивачем діяння, яке було предметом кримінального провадження (отримання неправомірної вигоди). Ознак будь-якого іншого діяння, яке б підпадало під ознаки саме дисциплінарного проступку, та мало б наслідком настання дисциплінарної відповідальності, висновок службового розслідування не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України ,,Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 07.11.2002 по справі ,,Лавентс проти Латвії зазначив, що пункт 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод вимагає від представників держави - насамперед суддів, що розглядають справу, але й від інших представників органів влади, щоб вони утримувалися від публічних заяв про те, що обвинувачений вчинив правопорушення, яке йому ставлять за вину, доти, доки ця вина не буде офіційно встановлена судом.

У рішенні від 10.02.1995 по справі ,,Аллене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Тобто, сам по собі факт повідомлення ОСОБА_1 про підозру у кримінальному провадженні №0000139 від 18.05.2021 не свідчить про скоєння ним дисциплінарного проступку та порушення Присяги працівника поліції.

За таких обставин суд дійшов переконання, що оскаржені накази відповідача прийняті за відсутності належних доказів факту вчинення позивачем конкретно визначеного дисциплінарного проступку та без доведення його вини, що є підставою для їх скасування, та поновлення позивача на службі.

Згідно з частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

За приписами ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки позивачем не заявлено вимоги щодо стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, враховуючи те, що позивач був протиправно звільнений зі служби, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №24 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області та у відповідності до положень ч.2 ст.235 КЗпП України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу .

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п.2,3 ч.1 ст.371 КАС України рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, слід звернути до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати Наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області«Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції відділу поліції №4 Львівського РУП ГУНП» №2484 від 24 червня 2021 року у частині накладення на заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №4 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області, капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Скасувати Наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області по особовому складу №217 о/с від 29.06.2021 року, у частині звільнення із служби в поліції заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №« 4 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області, капітана поліції ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №24 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (пл. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, 79007, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 30.06.2021 року по 20.04.2022 року.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №24 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області та стягнення на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 29.04.2022.

Суддя Костецький Н.В.