Справа № 120/13828/21-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/13828/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Альчук Максим Петрович

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

03 травня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, в якому просила:

1.1. Визнати протиправним дії Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області щодо повернення ОСОБА_1 виконавчого листа, виданого на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2021 року у цивільній справі № 127/17085/20.

1.2. Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області прийняти до виконання виконавчий лист, виданий на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2021 року у цивільній справі № 127/17085/20.

1.3. Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області на підставі ст.382 КАС України подати у місячний строк, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі, звіт про виконання рішення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року адміністративний позов задоволено.

2.1. Визнано протиправним дії Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області щодо повернення ОСОБА_1 виконавчого листа, виданого на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2021 року у цивільній справі № 127/17085/20.

2.2. Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області прийняти до виконання виконавчий лист, виданий на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2021 року у цивільній справі № 127/17085/20.

2.3. Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 5000 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

4. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної справи, апелянтом відзначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття помилкового рішення.

5. Апелянт вказує, що виконавчий документ видано на виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 09.09.2021 року у справі № 127/17085, а не ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 29.04.2021 року. А тому реквізити виконавчого документа "дата прийняття та номер рішення, згідно з яким видано виконавчий документ" заповнено не вірно. Також у виконавчому документі не зазначено дати його видачі.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28.09.2021 року позивачем надіслано до головного управління Державної Казначейської служби України у Вінницькій області заяву, у якій на підставі ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 24 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3.08.2011 року № 845, просила здійснити на її користь безспірне списання коштів з рахунків цього управління на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2021 року у справі № 127/17085/20, якою суд вирішив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДКСУ у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. До заяви додано виконавчий лист № 127/17085/20, виданий на виконання вказаної ухвали.

7. 13.10.2021 року за результатами розгляду названої заяви позивача відповідачем направлено лист № 04.2-23-10/7083 від 01.10.2021 року, яким повідомлено про повернення вказаного виконавчого листа, який додано до цього листа, з тих підстав, що виконавчий лист оформлено з порушенням ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема: - у виконавчому листі на порушення п. 1 ч. 1 цієї статті не зазначено дати його видачі; - у виконавчому листі на порушення п. 2 ч. 1 цієї статті не вірно зазначено дату прийняття і номер рішення, згідно з яким видано цей документ.

8. Не погоджуючись з такими діями управління позивач звернулась в суд з цим адміністративним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

9. Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про протиправність дій управління, які полягають у поверненні виконавчого документа, виданого на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2021 року у справі № 127/17085/20.

10. Доводи апелянта викладені в пунктах 3-5 цього рішення.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

11. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

12. В першу чергу, судова колегія звертає увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

13. Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

14. Частиною другою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

15. Відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

16. Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду (частини перша і друга статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»).

17. Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України за №845 від 3.08.2011р. (надалі - Порядок №845).

18. За правилами п.п.3,4 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій)

19. Органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів.

20. За правилами п.6 Порядку №845 у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

21. До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

22. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів виходить з такого.

23. За приписами п. 35 Порядку №845 казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): 1) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду; 2) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень; 3) шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності; 4) різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні; 5) шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення.

24. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету )(п.38 Порядку № 845).

25. В той же час, підпунктом 1 пункту 9-1 Порядку № 845 визначено, що орган Казначейства повертає виконавчий документ до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

26. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 18 Закону № 606-XIV у виконавчому документі зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

27. Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що позивач звернулась до управління із заявою про безспірне списання коштів з рахунків головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2021 року у справі № 127/17085/20.

28. Апелянт листом від 13.10.2021 року повернув позивачу указаний виконавчий лист без виконання з підстав не вірного заповнення реквізитів виконавчого документа, а саме дати прийняття та номеру рішення згідно з яким видано виконавчий документ.

29. Разом з тим виконавчий документ повинен містити обов`язкові реквізити та дані (інформацію) визначені статтею 18 Закону № 606-XIV, проте повернення виконавчого листа без виконання повинно містити об`єктивні причини неможливості виконати судове рішення.

30. Так, пунктом 5 Порядку № 845 передбачена можливість, зокрема, що під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право безоплатно отримувати необхідні для виконання виконавчих документів судові рішення, пояснення, довідки, іншу інформацію; відкладати, зупиняти безспірне списання коштів і їх перерахування стягувачам у випадках, передбачених законом та цим Порядком; вживати інших заходів до виконання виконавчих документів.

31. Крім того підпунктом 1 пункту 6 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, визначено, що Казначейство для виконання покладених на нього завдань має право в установленому порядку одержувати безоплатно від державних органів і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, фізичних осіб - підприємців, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього завдань.

32. З наведеного правового регулювання слідує, що законодавство України про виконавче провадження надає органам Казначейства певні повноваження, які вони мають використовувати при здійсненні виконавчого провадження.

33. Із зазначеного слідує, що з урахуванням положень Закону № 606-XIV та Порядку № 845 в управління були відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки орган казначейства не позбавлений можливості звернутися до відповідних органів для отримання інформації, якої не вистачає для виконання рішення суду.

34. Варто зауважити, що суб`єкти владних повноважень зобов`язані діяти ефективно, забезпечувати суб`єктивні права, свободи та інтереси осіб, які до них звертаються. Натомість, відповідач не скористався усіма наданими йому повноваженнями для реалізації права позивача на відшкодування понесених ним судових витрат.

35. Враховуючи, що позивачем до управління казначейської служби надано виконавчий лист, який видано Вінницьким міським судом за результатами розгляду цивільної справи № 127/17085/20, зазначено строк набрання ухвали законної сили, а саме 09.09.2021 року та визначено строк для пред`явлення виконавчого документу 3 роки, та, враховуючи, що такий виконавчий документ надіслано позивачем 28.09.2021 року, тобто в межах строку звернення, у відповідача відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, із вказаних підстав.

36. Зазначенні обставини лише свідчать не про реальні перешкоди щодо дійсного виконання за виконавчим листом, а про надмірний формалізм зі сторони відповідача та свідчить про безпідставно повернутий виконавчий лист стягувачу.

37. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з метою ефективного та належного способу захисту прав позивача необхідного для поновлення її права, необхідно визнати протиправними дії головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області та зобов`язати прийняти до виконання виконавчий лист № 127/17085/20 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

38. Щодо доводів апелянта про неспівмірність витрат на професійну правничу домопомогу колегія суддів зазначає наступне.

39. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

40. До суду для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано:

- договір про надання правової допомоги № 29 від 14.07.2021 року, у якому встановлено розмір гонорару адвоката на загальну суму 5000 грн, за представництво в суді;

- квитанцію від 26.11.2021 року про сплату 5000 грн;

41. Отже, витрати позивача в розмірі 5000 грн. на професійну правничу допомогу дійсно мали місце та доводяться належними і допустимими доказами, а отже підлягали стягненню з апелянта в зв`язку з задоволенням позовних вимог.

42. Колегія суддів звертає увагу, що бездіяльність апелянта призводить до невиконання судового рішення, неможливість відновлення порушеного права, при цьому доказів які б спростовували вищевикладені обставини відповідачем не надано, оскільки не доведено наявності підстав для такого невиконання, вчинення дій направлених на його виконання, не зазначено шляхів та способів належних, на думку відповідача, які повинні вживатися з метою відновлення порушених прав, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

43. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

44. Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

45. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

46. Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

47. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

48. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

49. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

50. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

51. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.