Справа № 260/3960/21
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2022-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 рокум. Ужгород№ 260/3960/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Ватлін Т.В.

за участю представників

відповідача: Кордас О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними та скасування акту та припису, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 27 квітня 2022 року проголошено вступну та резолютивну частини Ухвали. Ухвала в повному обсязі складена 02 травня 2022 року.

Арбітражний керуючий Кандаурова Анна Павлівна (далі позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (далі відповідач), яким просить:

1. Визнати протиправним Акт Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) № 9 від 04.08.2021 року щодо позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 та

2. Скасувати Припис Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) № 6 від 06.08.2021 року про недопущення повторних порушень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02.07.2021 року електронною поштою позивачем отримано Повідомлення про проведення планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 10 від 01.07.2021 року та Посвідчення на проведення позапланової невиїзної перевірки № 10 від 01.07.2021 року діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час здійснення повноважень ліквідатора у справі Господарського суду Закарпатської області № 16/89 про банкрутство ТОВ «Закарпатполіметали». 19.07.2021 року позивачем направлено відповідачу письмові пояснення щодо позапланової перевірки вих. № 01-01/349 з відповідними додатками у вигляді документів, які підлягали позаплановій перевірці.

26.07.2021 року електронною поштою позивачем отримано Довідку № 9 від 26.07.2021 року про результати позапланової перевірки зі змісту якої, за результатами проведеної перевірки встановлені наступні порушення законодавства про банкрутство: порушення, які не підлягають виправленню: ч. 9 ст. 18 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції до 19.01.2013 року.

На думку позивача, відповідачем проігноровано наведені у письмових поясненнях відомості та аргументи, що мають суттєве значення для остаточних результатів проведеної перевірки. Як наслідок, в Акті відповідача зазначаються аналогічні, як у Довідці порушення, які не підлягають усуненню. В подальшому, на підставі Акту, відповідачем винесено Припис про недопущення повторних порушень.

Відтак, винесення щодо професійної діяльності неправомірного Припису на підставі протиправного Акту відповідача не тільки порушує законні права позивача, гарантовані спеціальним законодавством у сфері банкрутства, і завдає шкоди діловій репутації, а також створює сприятливі умови для подальшого застосування до позивача, як арбітражного керуючого, заходів контролю та дисциплінарних стягнень.

Ухвалою судді від 07.09.2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою від 09.11.2021 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що спір в частині позовних вимог про визнання протиправним Акту Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) № 9 від 04.08.2021 року щодо позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 , підлягає закриттю з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 року № 228 затверджено Положення про Міністерство юстиції України (далі - Положення № 228), відповідно до пункту якого Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міністерство юстиції України є державним органом з питань банкрутства.

Пунктами 3, 10 Положення № 228 визначено, що Міністерство юстиції України здійснює державну політику з питань банкрутства у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням.

Відповідно до пп.50 п.4 Положення №228 Міністерство юстиції України відповідно до покладених на нього завдань: здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Положеннями ст. 3 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що державний орган з питань банкрутства сприяє створенню організаційних, економічних, інших умов, необхідних для реалізації процедур відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, у тому числі процедур банкрутства державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує п`ятдесят відсотків; організовує систему підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); установлює вимоги для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); здійснює інші передбачені законодавством повноваження.

Відповідно до ст.3 України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено повноваження державного органу з питань банкрутства, прямо не передбачено право Міністерства юстиції України здійснювати контроль за діяльністю арбітражних керуючих, проте, перелік повноважень не є вичерпним, зокрема, відповідно до абзацу 10 частини першої статті 3 Закону державний орган з питань банкрутства може здійснювати інші передбачені законодавством повноваження.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 року №1284/5, (далі Порядок №1284/5) контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі арбітражний керуючий) здійснюють Мін`юст як державний орган з питань банкрутства та за його дорученням головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства. Мін`юст та його територіальні органи з питань банкрутства є органами контролю.

Пунктом 1.4 Порядку №1284/5 визначено, що цей Порядок встановлює процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих; повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обов`язки арбітражних керуючих; порядок оформлення результатів перевірки; порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Дисциплінарна комісія) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пунктів 2.1-2.2 Порядку №1284/5 контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок. Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

При цьому, суд зазначає, що згідно з пунктами 9-12 Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 06.12.2019 року № 3928/5, (далі - Порядок № 3928/5) позапланову перевірку проводить територіальний орган Мін`юсту за наявності згоди Мін`юсту на її проведення.

У разі надходження на адресу територіального органу Мін`юсту звернення фізичної чи юридичної особи щодо невиконання або неналежного виконання арбітражним керуючим покладених на нього повноважень територіальний орган Мін`юсту надсилає відповідне звернення до Мін`юсту для вирішення питання щодо надання згоди на проведення позапланової перевірки.

Мін`юст аналізує звернення, які надійшли на його адресу, та, якщо з таких звернень вбачається необхідність здійснення додаткового контролю з боку органу контролю, проводить позапланову перевірку або погоджує проведення позапланової перевірки територіальному органу Мін`юсту.

Згода Мін`юсту на проведення позапланової перевірки надається територіальному органу Мін`юсту листом структурного підрозділу Мін`юсту, що забезпечує реалізацію повноважень державного органу з питань банкрутства, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Відповідно до пунктів 23, 24 Порядку № 3928/5 на підставі доручення на проведення перевірки, зокрема, оформлюється посвідчення на проведення перевірки, яке підписує керівник структурного підрозділу Мін`юсту чи керівник територіального органу Мін`юсту/заступник керівника територіального органу Мін`юсту або особа, яка виконує його обов`язки.

Посвідчення на проведення перевірки реєструється в журналі обліку посвідчень па проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих, сторінки якого нумеруються, прошнуровуються та скріплюються печаткою.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що доручення та посвідчення територіального органу Мін`юсту на проведення перевірки є внутрішніми організаційно-розпорядчими документами органу контролю та складання таких документів є частиною процесу реалізації суб`єктом владних повноважень наданих йому чинним законодавством повноважень.

Водночас, суд наголошує, що позапланові невиїзні перевірки є видом контролю арбітражних керуючих, який здійснюється Міністерством юстиції України як державним органом з питань банкрутства та за його дорученням головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства у визначених законодавством випадках.

Згідно з пунктом 3.1 Порядку №1284/5 голова та члени комісії мають право під час проведення перевірки складати акти, які фіксують факти, пов`язані з організаційними питаннями стосовно проведення перевірки, необхідності її продовження чи неможливості її проведення.

Акт перевірки, у якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, і не є правовим документом, який безпосередньо породжує певні правові наслідки для суб`єктів правових відносин. Висновки, викладені в акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків.

Акт перевірки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому цей акт не може бути предметом спору.

Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства про банкрутство арбітражним керуючим, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка викладення висновків перевірки може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення прийнятого на підставі такого акта.

Складання акту перевірки є частиною процесу реалізації суб`єктом владних повноважень наданих йому чинним законодавством повноважень, а результатом реалізації цих повноважень, у разі виявлення порушень, є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для особи.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії, пов`язані з включенням до акта висновків, є обов`язковими, тоді як самі висновки такими не є.

Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що акт не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися.

Відтак, висновки акту не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення діяльності арбітражного керуючого, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 06.02.2020 року по справі №804/3819/17 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.05.2020 року по справі №806/2421/16.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що позивачем не надано до суду доказів порушення його прав вказаним актом.

Водночас суд зазначає, що відповідно до приписів ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.03.2018 року по справі №800/414/17 вказано, що поняття «спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто поняття стосується як спорів, що не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Отже, враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, суд зазначає, що складення відповідачем акту перевірки не є породжує для позивача права або обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на обставини справи та повідомлення позивачем суду власної позиції стосовно заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі - в частині позовних вимог позивача про визнання протиправним Акту Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) № 9 від 04.08.2021 року щодо позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 238, 241-246, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними та скасування акту та припису закрити в частині позовних вимог про визнання протиправним Акту Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) № 9 від 04.08.2021 року щодо позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 .

2. Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України, та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду у встановлений ст. 295 КАС України п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - з дня складення повного судового рішення.

СуддяС.І. Рейті