Справа № 420/19321/21
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Дочірнього підприємства ЛИДЕР до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство ЛИДЕР звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального о управління Укртрансбезпеки від 13.09.2021 р. №296644 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що направлення на перевірку, яке видане головному спеціалісту ВДК департаменту ДК на транспорті Майстришину О.К. та старшому державному інспектору Герасимчуку Д.О., не видавалося, що свідчить про те, що вказані особи проводили перевірку безпідставно, не маючи на те відповідних повноважень, а також те, що щотижневий графік проведення перевірок затверджено не уповноваженою особою, а тому перевірка у визначених таким графіком місцях здійснення габаритно-вагового контролю, проводилась незаконно. Також, перевірка автомобіля позивача здійснювалась всупереч вимогам закону, в іншому місці, яке не було окремо конкретно визначено для проведення перевірки, а тому особи, які проводили перевірку, не мали права її там проводити, а отже і складати відповідні документи за її результатами.

Відповідач Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки надав до суду відзив (від 31.03.2022 р. вхід.№ЕП/8953/22), в якому наголосив на безпідставність позовних вимог, зазначивши, що участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР, зокрема, навантаження на осі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративна-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/19321/21 за позовом Дочірнього підприємства ЛИДЕР до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 року розгляд справи №420/19321/21 за позовом Дочірнього підприємства ЛИДЕР до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови, вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 р. залучено до участі у справі № 420/19321/21 в якості другого відповідача - Державну службу України з безпеки на транспорті (03135, м.Київ, Шевченківський район, проспект Перемоги, будинок 14, ). Розпочато спочатку розгляд адміністративної справи № 420/19321/21 за позовом Дочірнього підприємства ЛИДЕР до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою суду від 01 квітня 2022 року закрито підготовче провадження по справі №420/19321/21. Призначено справу №420/19321/21 за позовом Дочірнього підприємства ЛИДЕР до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови, до судового розгляду по суті на 13.04.2022 - 14 год. 20 хв.

12.04.2022 року від позивача - Дочірнього підприємства ЛИДЕР до суду надійшло клопотання (вхід. ЕП/9775/22) про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Таким чином, враховуючи наявність передбачених приписами ч.9 ст.205 КАС України, підстав, та зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, 11.08.2021 року о 17 год. 20 хв. співробітниками державного контролю та нагляду на вантажному транспорті ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ділянці дороги Н-24 + 212 км Миколаївська область було проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля FORD CARGO 4142D реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перевозив щебінь.

Відповідно до Свідоцтва НОМЕР_2 власником автомобіля, спеціалізований вантажний-спеціалізований FORD CARGO 4142D реєстраційний номер НОМЕР_1 , повної маси 39000, маси без завантаження 16700, є ДП ЛИДЕР.

Перевірка проводилась відповідно до щотижневого графіку, затвердженого 06.08.2021 року заступником Південного міжрегіонального управління Уктрансбезпеки Драгоміровим А. та направлення на рейдову перевірку від 10.08.2021 року №001516.

Результати зважування зафіксовані у талоні №48, сформованого технічними засобами габаритно-вагового контролю 11.08.2021 року о 17:20 год.

Згідно результатів зважувального засобу, вісь 1 транспортного засобу становила 7070 кг, вісь 2 5790 кг, вісь 3 12640 кг, вісь 4 13000 кг. Загальна маса 38500 кг.

Результати габаритно-вагового контролю відображено у Довідці від 11.08.2021 року за №0080113, підписаної посадовою особою Укртрансбезпеки, що проводила габаритно-ваговий контроль, ОСОБА_1 та оператором вагового комплексу ОСОБА_2 .

Перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів зафіксовано у Акті від 11.08.2021 року №0013242 старшим головним спеціалістом Майстришиним О.К., де враховано повну допустиму масу транспортного засобу 40,00 т, фактичну 38,500 т; осьове навантаження допустиме 11/11/16, фактичне 7070/5790/25640.

За результатами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом складено Акт від 11.08.2021року № 295256.

Зокрема, під час перевірки виявлено порушення ч.1 абз.16 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

На підставі вищезазначеного Акта перевірки начальником Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 13.09.2021 року винесено постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів № 296644, якою до ДП "ЛИДЕР" застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000 грн., згідно з ч.1 абз.16 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Вищеозначена позиція суб`єкта владних повноважень послугувала підставою для звернення Дочірнього підприємства "ЛИДЕР" до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги Дочірнього підприємства ЛИДЕР до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначає Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567.

За правилами п.п. 2, 3 Порядку від 08.11.2006 року №1567 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно із п. 4 Порядку від 08.11.2006 року №1567 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками).

Відповідно до п.п. 12, 13, 14, 15 Порядку від 08.11.2006 року №1567 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону.

За правилами п.п. 16, 19 Порядку від 08.11.2006 року №1567 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб Укртрансбезпеки у кількості не менш як дві особи.

Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації.

Під час проведення рейдової перевірки можливе, зокрема, здійснення габаритно-вагового контролю.

Рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку.

У п.п. 20, 21, 25 Порядку від 08.11.2006 року №1567 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Варто враховувати, що відповідно до п.п. 1, 3 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно із п.п. 4, 5, 8 Положення від 11.02.2015 року №103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, у тому числі:

реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті;

здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Аналіз наведених норм показав, що державний контроль за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, направлений, у тому числі, на дотримання цими суб`єктами вимог законодавства про автомобільний транспорт, габаритно-вагових параметрів, перевірку наявності дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень.

Наявність, визначених у статтях 39 і 48 Закону України Про автомобільний транспорт від 05.04.2001 року №2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, та додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 цього Закону, перевіряється під час рейдової перевірки групою посадових осіб Укртрансбезпеки у кількості не менш як дві особи.

Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки за умови залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації.

Рейдова перевірка організовується, у тому числі, шляхом видачі посадовим особам органу державного контролю направлення на перевірку, складанням та затвердженням керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу графіку проведення рейдових перевірок.

Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки в силу положень п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України є суб`єктом владних повноважень та відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язане діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зокрема, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, графік рейдової перевірки на відповідній ділянці автомобільної дороги затверджений заступником Південного міжрегіонального управління Уктрансбезпеки Драгоміровим А.

Між тим, повноваження заступника територіального управління Укртрансбезпеки на затвердження проведення державного контролю не передбачені як Положенням від 11.02.2015 року №103, так і не підтверджені відповідачем відповідними доказами.

Також, як з`ясовано судом, направлення на рейдову перевірку від 10.08.2021 року №001516, не містить у переліку, серед інших, посадових осіб, наявність прізвища ім`я та по батькові, посаду працівника, який проводив рейдову перевірку, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відомості про залучення територіальним управлінням Укртрансбезпеки до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, матеріали даної адміністративної справи не містять.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд доходить висновку щодо не доведеності відповідачем як суб`єктом владних повноважень належними, достатніми доказами дотримання під час проведення рейдової перевірки як приписів п.п. 12, 13 Порядку від 08.11.2006 року №1567 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) так і положень п.п. 16, 19 означеного Порядку.

Натомість, ключовим у досліджуваному випадку є те, що встановлені порушення контролюючого органу вимог законодавства зумовлюють протиправність наслідків державного контролю на автомобільному транспорті, чим відповідно доводиться обґрунтованість доводів позивача про наявність підстав для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови Південного міжрегіонального о управління Укртрансбезпеки.

Відтак, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Дочірнього підприємства ЛИДЕР є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування постанови Південного міжрегіонального о управління Укртрансбезпеки від 13.09.2021 р. №296644 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Дочірнього підприємства ЛИДЕР до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, підлягають задоволенню, з вище окреслених підстав.

Щодо вимоги Дочірнього підприємства ЛИДЕР про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн., - суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.ч.3-4 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч.5-7 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження обґрунтованості понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3500,00 грн. позивач надав копії наступних документів: договору про надання правової допомоги №02/04/20 від 28.04.2020 р., додаткової угоди №21 до договору про надання правової допомоги №02/04/20 від 28.04.2020 р., рахунку №02/10/21 від 05.10.2021р., платіжного доручення №4917 від 07.10.2021р.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховується, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, з урахуванням наведеного, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, що, у тому числі, узгоджується з правовим висновком, сформульованим у постанові Верховного суду від 08.04.2020 р. по справі №922/2685/19.

Таким чином, враховуючи вищеокреслене, дослідивши матеріали справи, надані до суду представником позивача документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн., не є співмірними із складністю справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг) за наведеним у детальному описі робіт (наданих послуг), а тому, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, обсягом наданих послуг, ціною позову, та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов Дочірнього підприємства ЛИДЕР до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального о управління Укртрансбезпеки №296644 від 13.09.2021 р. про застосування адміністративно-господарського штрафу.

3. Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (, 03135, м. Київ, Шевченківський район, проспект Перемоги, буд. 14) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Дочірнього підприємства ЛИДЕР (, 65496, Одеська область, Овідіопольський район, Таіїровська селищна рада, вул. Академіка Вільямса, 93) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят)грн.00 коп., а також суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.