Справа № 140/884/22
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2022-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/884/22 пров. № А/857/4544/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Хабазні Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року про відмову у відкритті провадження, прийняту суддею Дмитрук В.В. у місті Луцьку, у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі відповідач) про визнати протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 29 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2016 року та нездійснення перерахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 08.05.2019 рік з урахуванням абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, виходячи з суми індексації у березні 2018 року, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу і розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 29.06.2016 року по 28.02.2018 року, із застосуванням базового місяця - січень 2008 року та в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» і Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України від 17.07.2003 року №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 року; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 року по травень 2019 року із урахуванням абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, виходячи з суми індексації у березні 2018 року, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу і розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, виплату здійснити із урахування виплачених сум; зобов`язання здійснити нарахування та виплату компенсації втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 29.06.2016 року по день її фактичної виплати - відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-111 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року відмовлено у відкритті провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.170 КАС України.

Суд проаналізувавши підстави та предмет позову та враховуючи склад сторін у даній справі та у справі №140/6321/21, прийшов до висновку про те, що спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вже вирішений судом щодо позовних вимог.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що у справі №140/6321/21 предмет та підстави позову стосуються нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на день звільнення 08.05.2019 року, а предмет та підстави цього позову стосуються перерахунку індексації грошового забезпечення та застосування при цьому іншого базового місяця та порядку нарахування з 01.03.2018 року, оскільки відповідач так і не здійснив нарахування індексації грошового забезпечення відповідно до Порядку №1078.

При цьому, цей позов не спрямований на виконання судового рішення у справі №140/6321/21, а є новим позовом, який спрямований на захист порушеного права позивача щодо застосування базового місяця для індексації грошового забезпечення, тобто вже є засобом вирішення нового спору

Просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст. 229, ст. 313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З обставин справи вбачається, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, які склали підстави для прийняття оскаржуваного процесуального судового рішення.

Судом із матеріалів справи встановлено, що у провадженні Волинського окружного адміністративного суду перебувала справа №140/6321/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій щодо не здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 29.06.2016 року по 08.05.2019 року, із застосуванням базового місяця січень 2008 року (для періоду з 29.06.2016 року по 28.02.2018 року) та порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» і Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, зобов`язання здійснити нарахування та виплату:

- індексації грошового забезпечення за період з 29.06.2016 року по 28.02.2018 року, із застосуванням базового місяця січень 2008 року та порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» і Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 року;

- індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по квітень 2019 року відповідно до вимог пункту 5 Порядку №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»), із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 року, з урахуванням раніше виплаченої суми;

- індексації грошового забезпечення за травень 2019 року відповідно до абзацу 6 статті 4 Порядку №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 року, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 року у справі №140/6321/21, яке набрало законної сили 29.11.2021 року в зв`язку з постановленням Восьмим апеляційним адміністративним судом ухвали від 29.11.2021 року про повернення апеляційної скарги скаржнику, позов задоволено частково, вирішено:

1. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29 червня 2016 року по 30 листопада 2018 року, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 29 червня 2016 року по 30 листопада 2018 року включно відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15 січня 2004 року.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 3 000 гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення по справі № 140/6321/21 Військовою частиною НОМЕР_1 13.12.2021 року нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення шляхом перерахунку на картковий рахунок позивача грошових коштів в сумі 4435,66 грн.

Не погоджуючись із такими діями відповідача щодо обрання для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення базового місяця, позивач звернувся з цим позовом до адміністративного суду.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Апеляційний суд зазначає, що відповідачем рішення суду у справі № 140/6321/21 виконувалося добровільно, однак позивач фактично не погодився з відповідачем в частині базового місяця, який слугує складовою для розрахунку суми виплати, та як наслідок звернувся до суду із іншим позовом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справ.

Тобто, постановлення ухвали про відмову у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України можливе виключно за сукупності таких:

набрали законної сили рішення або постанова суду, ухвала суду про закриття провадження у такій самій справі;

спір у справі має бути з одним і тим же предметом;

спір у справі має бути заявлений з тих самих підстав.

Відсутність хоча б однієї з вказаних ознак виключає відмову у відкритті провадження у справі.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Підстави адміністративного позову фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, тобто факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.

Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року у справі № 809/487/18, від 13 липня 2020 року у справі № 620/3960/19.

Апеляційний суд зазначає, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає зверненню до суду заінтересованих осіб для вирішення спору.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, а саме з рішення у справі № 140/6321/21 встановлення базового місяця було заявлено передчасно, позаяк рішення відповідача з перерахунку не приймалось та базовий місяць має бути використаний відповідачем при нарахуванні індексації, тому в цій частині на думку суду права позивача ще не були порушені та в позові в цій частині було відмовлено (а.с. 12 зворот).

Суддя першої інстанції не дав належної оцінки мотивувальній частині рішення у справі № 140/884/22 та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року про відмову у відкритті провадження у справі 140/884/22 скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 03.05.2022 року.