Справа № 420/914/22
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2022-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/914/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:

Визнати протиправною відмову державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області листом №3682-о від 05.08.2021 у виготовленні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 по посаді заступника начальника УДСБЕЗ ГУМВС України в Полтавській області станом на 01.12.2019 року, за прирівняною посадою поліцейського, з урахуванням відомостей про усі щомісячні додаткові види грошового забезпечення (окладів, надбавок, премії тощо);

зобов`язати державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області виготовити та направити оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 по посаді заступника начальника УДСБЕЗ ГУМВС України в Полтавській області станом на 01.12.2019 року, за прирівняною посадою поліцейського, з урахуванням відомостей про усі щомісячні додаткові види грошового забезпечення (окладів, надбавок, премії тощо) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в листопаді 2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення по посаді заступника начальника УДСБЕЗ УМВС України в Полтавській області та направлення такої довідки до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області станом на 01.12.2019 року, за прирівняною посадою поліцейського, з урахуванням відомостей зазначених у довідці усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (окладів, надбавок, премії тощо проведення перерахунку розміру моєї пенсії з 01.12.2019

Листом відповідача від 18.11.2021 № 33/37-А-2567 позивачу у видачі довідки відмовлено та рекомендовано звернутись до ГУНП в Одеській області, оскільки позивач отримує пенсію в ГУПФУ в Одеській області.

Позивач вважає протиправною відмову відповідача у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.11.2019 року, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що позовні вимоги відповідач не визнає в повному обсязі, вважає цей позов таким, що не підлягає до задоволення.

В обґрунтування правової позиції зазначено, що Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області» не може бути відповідачем у цій справі, оскільки є неналежним відповідачем по даній адміністративний справі, так, як Позивач є пенсіонером Національної поліції України. Належним відповідачем є Національна поліція в Одеській області.

Представник відповідача зазначає, що за результатами розгляду документів, які є в обліковій справі (№4/553, ОСОБА_1 ) встановлено, що позивач звільнений з органів внутрішніх справ наказом УМВС України в Полтавській області від 31.12.2007 р. № 216 о/с з 31 грудня 2007 року відповідно до пункту 64 «а» (у відставку за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Позивачем, матеріали про призначення пенсії у відділ фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку УМВС України в Полтавській області, як уповноваженого структурного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, не були надані, про що свідчать листи на його адресу від 11.07.2008 та 17.10.2008, які направлялися працівниками сектору забезпечення соціальних виплат - АДРЕСА_1 .

При цьому, представник відповідача зазначає, що 25.11.2008 року ОСОБА_1 звернувся до керівника відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку УМВС України в Полтавській області щодо направлення матеріалів для призначення пенсії на його домашню адресу. Через відсутність заяви пенсіонера щодо призначення пенсії, наявні матеріали для призначення пенсії ОСОБА_1 надіслані до Головного управління МВС України в Одеській області за вих. № 4/3103 від 01.12.2008, про що повідомлено останнього листом від 01.12.2008 №4/3104.

У відзиві зазначено, що відповідно до додатку до позову, ГУ МВС України в Одеській області від 03 грудня 2008 року №3172(861), на підставі заяви заявника (в матеріалах наданих сектором із соціально-гуманітарних питань Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області»), оформлено подання про призначення пенсії за вислугу років. Підставою для призначення пенсії позивачу стала його заява, а не на підставі грошового атестату ГУМВС України в Полтавській області, як того стверджує Позивач у позовній заяві. Протокол призначення пенсії оформлявся ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області, тому сектор із соціально-гуманітарних питань «ДУ ТМО МВС України по Полтавській області» не є відповідачем (протокол призначення пенсії зберігається в пенсійній справі).

Представник відповідача зазначає, що відповідно до заяви позивача, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 28.01.2011 № 105/А-4 повідомила щодо припинення виплати пенсії з 01.02.2011, оскільки наказом начальника ГУ МВС України в Одеській області від 12.01.2011 року №6 о/с поновлено на службі з 04.01.2011 року. В порядку переатестації, позивач продовжив службу в органах Національної поліції України, а не вийшов на пенсію, як пенсіонер органів внутрішніх справ. Заявою про призначення (перерахунок) пенсії від 28.07.2016 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вдруге, перший раз в 2008 році) щодо призначення пенсії за вислугу років. 02 серпня 2016 року Головним управління Національної поліції в Одеській області направлено подання про призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з пакетом документів. Повідомленням про призначення пенсії, Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області інформувало позивача, що з 01.03.2016 року, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-Х1І від 09.04.1992 йому призначена пенсія за вислугу років по лінії Національної поліції України. Призначення пенсії здійснено відповідно до статті 2 Закону № 2262-ХІІ. Подання документів на призначення пенсії здійснювалося працівниками ГУ МВС України в Одеській області відповідно до наказу Національної поліції України №455 від 14.05.2019 «Про визначення в Національній поліції України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій».

Разом з тим, представник відповідача вказує, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на службу до Національної поліції, виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Представник відповідача зазначає, що сектором із соціально-гуманітарних питань Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області» відповідно до заяви позивача від 16.11.2021 № 33/37-А-2567, розглянуто звернення, та за вихідним №33/37-А-2567 від 18 листопада 2021, з огляду на те, що останній є пенсіонером Національної поліції України, отримує пенсію в Головному управлінні пенсійного фонду України в Одеській області, для розгляду його заяви рекомендовано звернутися до державного органу, з якого особа була звільнена, а саме - Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Крім того, представник відповідача зазначає, що з метою підготовки відповіді на адміністративний позов, сектор звернувся до сектору із соціально-гуманітарних питань Державна установа «Територіальне медичне об єднання МВС України по Одеській області щодо надання інформації відповідно до позовних вимог ОСОБА_1 . Отримані матеріали підтверджують факт оформлення документі на пенсію за вислугу років у 2008 році Позивачем в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та другий раз у 2016 році - як пенсіонер органів Національної поліції України.

На переконання представника відповідача, відповідачем не порушено законне, гарантоване державою, конституційне право на отримання обраного виду пенсії та її належний розмір позивача.

Ухвалою суду від 26.01.2022 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Станом на час розгляду справи інших заяв, клопотань до суду не надійшло.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Управління МВС в Полтавській області від 31.12.2007 року №216 о/с на підставі п. 65 «а» (у відставку за віком) звільнено підполковника міліції ОСОБА_1 (Н-927664), заступника начальника управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС, 31 грудня 2007 р. Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 26.12.2007, подання УДСБЕЗ УМВС від 26.12.2007.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 01.12.2008 року №4/3104 відділ фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Полтавській області повідомлено позивача про те, що матеріали для призначення ОСОБА_1 пенсії надіслані до Головного управління МВС України в Одеській області 128.11.2008 року за вих. №4/3103.

Листом від 01.12.2008 року №4/3103 відділ фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Полтавській області повідомлено начальника УФРБО ГУ МВС України в Одеській області про те, що адресату направляються матеріали для призначення пенсії по лінії МВС підполковнику міліції ОСОБА_1 , звільненому з посади заступника начальника управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС за ст. 65 п. «а», що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Одночасно повідомляється, що ОСОБА_1 пенсія не призначалась через відсутність заяви пенсіонера. Посвідчення ветеран органів внутрішніх справ № П-074097 було видано 24.01.2008року.

Грошовий атестат складено УМВС України в Полтавській області.

15.12.2008 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області з заявою про призначення пенсії за вислугу років до якої додано подання про призначення пенсії від 03.12.2008 року №3172(861), складене ГУМВС України в Одеській області.

Листом від 28.01.2011 року №105/А Головне управління ПФУ в Одеській області повідомлено позивача про те, що відповідно до заяви про припинення виплати пенсії, виплату пенсії припинено з 01.02.2011 року.

Також в листі зазначено, оскільки наказом начальника ГУ МВС України в Одеській області від 12.01.2011 року №6 о/с позивача поновлено на службі з 04.01.2011року, за період з 04.01.2011 року по 31.01.2011 року виникла переплата пенсії в сумі 3731,29 грн, яку необхідно повернути на рахунок головного управління.

В подальшому позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області з заявою від 28.07.2016 року про призначення пенсії.

Подання про призначення пенсії від 02.08.2016 року складено ГУНП в Одеській області, відповідно до якого позивача звільнено зі служби 29.02.2016 року на підставі наказу №131 о/с за п.7 ч.1 ст. 77 (за власним бажанням). Вислуга років: 36 років 07 місяців 29 днів.

Грошовий атестат складено Департаментом захисту економіки Національної поліції.

Відповідно до повідомлення про призначення пенсії, Головне управління ПФУ в Одеській області повідомило позивача про те, що відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.03.2016 року позивачу призначено пенсію за вислугу років.

ОСОБА_1 звернувся до ДУ ТМО МВС по Полтавській області з заявою від 12.11.2021 року про виготовлення нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, яка зареєстрована 16.11.2021 року за вх. №33/37-А-2567.

Листом від 18.11.2021 року №33/37-А-2567 ДУ ТМО МВС по Полтавській області повідомлено позивача про те, що враховуючи те, що позивач звільнений з органів Національної поліції України, для розгляду даного питання необхідно звернутись до Головного управління Національної поліції в Одеській області, так як позивач отримує пенсію в ГУ ПФУ в Одеській області.

Позивач вважає, що такі дії відповідача є протиправними, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон 2262-ХІІ).

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

На час звернення позивача із заявою про видачу оновленої довідки про розміри його грошового забезпечення пункт 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивачу призначено пенсію за вислугу років на підставі заяви від 28.07.2016 року. Звільнено позивача зі служби відповідно до наказу №131 о/с від 29.02.2019 року з посади начальника відділу управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

Як встановлено судом, подання про призначення пенсії позивачу від 02.08.2016 року №19 складено ГУНП в Одеській області, а грошовий атестат №125 Департаментом захисту економіки Національної поліції.

Таким чином, на даний час позивачу отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону №2262, як особа звільнена саме з органів Національної поліції, та орган з якого позивача звільнено є управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону №2262, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Судом встановлено, що у 2011 році позивачу припинено виплату пенсії у зв`язку з поновленням на службі в органах Національної поліції та звільнено позивача з органів Національної поліції 29.02.2016 року у зв`язку з чим позивачу призначено пенсію, яку він отримує на даний час.

Таким чином, доводи позивача стосовно того, що саме державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області є необґрунтованими.

Отже, відповідач, відмовляючи позивачу у видачі оновленої довідки діяв правомірно та у межах повноважень.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем не вирішувалось питання щодо наявності у позивача права на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.

Зважаючи на викладене, підстави для визнання протиправними дій відповідача відсутні, тому не підлягає задоволенню і похідна вимога про зобов`язання виготовити та надати пенсійному органу нову довідку про розмір грошового забезпечення.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21,22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 );

Відповідач: державна установа Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області (, адреса: вул. Симона Петлюри, буд. 64, м. Полтава, Полтавська область, 36038);

Третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012)

Суддя П.П. Марин

.