Справа № 560/10384/21
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2022-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10384/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

02 травня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.07.2021 №8202 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по інвалідності за нормами Закону України Про державну службу;

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.08.2021 у переведенні на пенсію по інвалідності за нормами Закону України Про державну службу та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 06.07.2021 пенсії державного службовця по інвалідності II - ї групи відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідках, виданих Новоушицькою селищною радою від 17.06.2021 № 37, 38, з урахуванням виплачених сум пенсії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.12.2021 позов задоволено частково, ухвалено:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 8202 від 12.07.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ з 06.07.2021 в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, зазначеної у довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 37 та № 38 від 17.06.2021, виданих Новоушицькою селищною радою Новоушицького району Хмельницької області;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволенні позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.12.2021 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що на момент встановлення ІІ групи інвалідності позивач не займав ні посади державного службовця, ні посади службовця органів місцевого самоврядування, станом на 12.07.2021 позивач не досяг 62-річного віку. Отже, у позивача відсутнє право на перехід на пенсію за іншим законом.

Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2022, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 07.04.2021 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV.

Відповідно до записів в трудовій книжці позивач працював, зокрема:

- з 20.09.1994 до 03.05.1996 на посаді землевпорядника Вахновецької сільської ради народних депутатів;

- з 03.05.1996 до 30.03.2012 на різних посадах у структурних підрозділах відділу земельних ресурсів;

- з 24.11.2015 до 26.11.2020 - на посаді Новоушицького селищного голови.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК від 07.04.2021 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності довічно. Огляд інваліда - вперше.

06.07.2021 позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо переведення з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону №1058-ІV на пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №8202 від 12.07.2021 відмовлено позивачу у переведенні на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ від 10.12.2015. Вказано, що особи з числа держслужбовців, яким встановлено інвалідність, 01.05.2016 втратили право на призначення пенсії по інвалідності державною службовця у розмірах, визначених частиною першою статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-X1I "Про державну службу", проте зберегли право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у встановлених статтею 33 цього Закону розмірах.

Листом головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.08.2021 позивача було повідомлено про прийняте рішення. Зазначено також, що за документами пенсійної справи станом на 01.05.2016 позивач не працював на посаді державного службовця, тривалість стажу на посадах державної служби, що визначає право на пенсію відповідно до Закону №889 становить 17 років 6 місяців 12 днів. Періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 24.11.2015 по 26.11.2020 на посаді селищного голови не зараховуються до спеціального стажу для визначення права на пенсію за нормами Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ.

Позивач не погодився із вказаними відмовами, а тому звернувся до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, має стаж на посаді державної служби понад 10 років, перед зверненням за призначенням пенсії працював на посаді, віднесеній до посад державних службовців, суд приходить до висновку, що позивач має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі ст.37 Закону №3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії по інвалідності, призначеної йому відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону № 3723-XII.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до п.2 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (Закон №889-VIII), з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 28.12.1993 № 3723-XII (Закон №3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із ч.1 ст.37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Разом з цим, відповідно до ч.9 ст.37 Закону №3723-XII пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч.1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Згідно п.4 ч.2 ст.46 Закону №889-VIII до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Таким чином, до стажу державної служби підлягає зарахуванню період роботи позивача на посаді селищного голови з 24.11.2015 по 26.11.2020.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 26 червня 2018 року по справі №735/939/17.

З урахуванням наведеного, стаж позивача на державній службі станом на 01.05.2016 складає понад 10 років (фактично - понад 20 років). При цьому, позивач є особою з інвалідністю ІІ групи.

Згідно ч.9 ст.37 Закону № 3723-XII пенсія по інвалідності призначається особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах.

Тобто, відповідна пенсія призначається також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності.

З огляду на наведене та враховуючи, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, має стаж на посаді державної служби понад 10 років, перед зверненням за призначенням пенсії працював на посаді, віднесеній до посад державних службовців, позивач має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі ст.37 Закону № 3723-XII, а тому наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії по інвалідності, призначеної йому відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону № 3723-XII.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19 березня 2019 року по справі №507/926/17, від 03 квітня 2019 року по справі №398/3484/16-а та від 14 листопада 2019 року по справі №348/2369/16-а.

Доводи відповідача про те, що законодавець визначив правила, що підлягають застосуванню при призначенні пенсії державним службовцям після 01 травня 2016 року, тобто, підлягають застосуванню у сукупності норми, визначені пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, і норми, передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII, які визначають умови для призначення пенсії державного службовця, а саме: вік (у цьому випадку пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування), стаж державного службовця і страховий стаж, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції з посиланням на рішення Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року по зразковій справі №822/524/18.

Так, у вказаному рішенні Велика Палата Верховного Суду зауважила, що закон не пов`язує нарахування пенсії по інвалідності з такою умовою, як досягнення певного віку.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Встановлено, що позивач із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" звернувся до пенсійного органу 06.07.2021, тому й нарахування та виплата такої пенсії повинна проводитись саме з дня звернення із відповідною заявою, тобто з 06.07.2021.

Згідно рішення Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 по зразковій справі №822/524/18 належним способом захисту прав позивача в таких типових справах є зобов`язання пенсійного органу призначити та здійснити нарахування і виплату позивачу пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у відповідній довідці.

Таким чином, належним способом захисту прав позивача в межах спірних правовідносин є зобов`язання відповідача призначити, здійснити нарахування та виплату позивачу з 06.07.2021 пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ в розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідках №37 та №38 від 17.06.2021, виданих Новоушицькою селищною радою Новоушицького району Хмельницької області.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.