Справа № 380/11069/20
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2022-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/11069/20 пров. № А/857/2366/22

Восьмий апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.

при секретарі судового засідання: Пославському Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року (суддя- Кравців О.Р., ухвалене в м. Львові о 10:56, повний текст складено 15.03.2021) у справі № 380/11069/20 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2020 року Головне управління ДПС у Львівській області звернулося в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення до бюджету коштів в сумі 585635,51 грн.

Обґрунтовуючи адміністративний позов, позивач зазначив, підставою позову зазначено несплату відповідачем податкового боргу, який виник внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб; з військового збору, в загальній сумі 585635,51 грн. Відповідач у встановлені строки добровільно заборгованість не погасила. Оскільки вжиті позивачем заходи для погашення податкового боргу позитивного результату не дали, позивач у межах своїх повноважень звернувся до суду із цим позовом.. Просив позов задоволити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_1 оскаржила його подавши апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції. Вважає, що оскаржуване рішення винесене без належного з`ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права, та з наведених у скарзі підстав, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволені позову відмовити.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, вважає їх безпідставними, а оскаржуване рішення суду законним та просить залишити його без змін.

В судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив в задоволенні позовних вимог відмовити, з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Позивач, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Протокольною ухвалою суду від 21.04.2022р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету відповідачем за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, про що складено акт №1316/13-01-13-11/ НОМЕР_1 від 31.05.2018.

Згідно з висновками вказаного акта встановлено порушення, а саме: абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України та донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік на суму 382317,75 грн., п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, Податкового кодексу України в частині несвоєчасного подання декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, пп. 1.2, пп. 1.3, пп. 1.5, пп.1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Закону України від 28.12.2014 №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» в результаті чого донараховано військового збору за 2016 рік на загальну суму 31859,81 грн.

На підставі акту перевірки контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення, а саме: форми «ПС» від 26.06.2018 № за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 170,00 грн. (штрафні (фінансові) санкції (штрафи)), форми «Р» від 26.06.2018 № за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 477897,19 грн., в т.ч. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 95579,44 грн., форми «Р» № від 26.06.2018 за платежем військовий збір: 39824,76 грн., в тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 7964,95 грн.

Дані податкові повідомлення-рішення скеровано відповідачу, однак такі йому не вручені.

Контролюючим органом 06.09.2018 виставлено відповідачу податкову вимогу форми «Ф» №94493-17 на суму 585983,30 грн., в тому числі основні платежі 414525,35 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) на суму 103714,39 грн., пеня 67743,66 грн., яку скеровано відповідачу.

Як вбачається з довідки про податкову заборгованість відповідача станом на 02.10.2020 №39268/10/13-01-13-07-07, станом на 01.10.2020, за платником податків числиться заборгованість, яка підлягає заявленню в сумі 585635,51 грн., з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 540599,71 грн. (в т.ч. 382317,75 грн. основний платіж, 95749,44 грн. штрафна санкція, 62532,52 грн. - пеня), військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 45035,80 грн. (в т.ч. 31859,81 грн. - основний платіж; 7964,95 грн. штрафна санкція, 5211,04 грн. - пеня).

Зазначені ж суми відображено у зворотному боці облікової картки платника податків за відповідними платежами.

Таким чином, оскільки відповідач добровільно вказані суми не погасив, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що сума податкового боргу відповідача підтверджена документально та є несплаченою.

Колегія суддів не погоджується з першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України, на платників податків покладено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України передбачено, що до функцій контролюючих органів належить здійснення погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Аналогічні норми визначені пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Положенням пункту 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Вказане повноваження контролюючого органу кореспондується також з положеннями п. 87.11 ст. 87 ПК України.

Крім цього, п. 95.2 ст. 95 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Зазначене узгоджується також з встановленим нормами ст. 59 ПК України, обов`язком контролюючого органу надіслати платнику податків, у якого виник податковий борг, податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно ст. 59 ПК України (у редакції на день датування податкової вимоги № 9449317), у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно п.7 розділу IV Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 року № 610, Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному абзацом третім пункту 6 цього розділу.

Апелянт вказує, що не одержував ні податкових повідомлень-рішень, ні податкових вимоги від 06 вересня 2018 року № 94493.17, а у фіскальному чеку відправлення рекомендованого листа від 25.10.2018р. за адресою: 79069. Львів, отримувач: ОСОБА_1 не вказано ініціалів.

Запитом від 30.11.2020 року, суд 1-ї інстанції звернувся до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання відповідачки, на що отримав відповідь про те. що ОСОБА_1 зареєстрована з 28.10.2008 року у АДРЕСА_1 . Однак, повідомлення про вручення податкових повідомлень-рішень та податкові вимоги відповідачу за вказаною адресою в матеріалах справи відсутнє.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що неможливо ідентифікувати що саме, відповідачу, й чи за його адресою направлялася поштова кореспонденція за фіскальним чеком пошти від 25.10.2018 року.

Апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи відсутній будь-який доказ одержання ОСОБА_1 податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги на підставі яких заявлено даний позов про стягнення податкового боргу.

Суд першої інстанції не врахував вищевказаних обставин та дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Згідно з ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції не повністю з`ясував обставини справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року у справі № 380/11069/20 скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 02.05.2022