Справа № 500/6073/21
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6073/21

18 квітня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П. за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.В.

представника ГУ ДПС Юсипів Х.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головне управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та зустрічного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 21894,94 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за ОСОБА_1 рахується податковий борг в сумі 21894,94 грн., з яких 20223,79 грн. по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, та 1671,15 грн. по платежу військовий збір. Податковий борг виник по узгоджених грошових зобов`язаннях, нарахованих податковим органом податковими повідомленнями-рішеннями за результатами перевірки. Контролюючим органом вживались заходи для стягнення заборгованості, однак податковий борг відповідачем не погашено, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 27.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 25.10.2021 ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

На адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень від 23.05.2019 №3, №3 та №3.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог вказано, що підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень, є акт від 05.04.2019 N 413/19-00-13-03/ НОМЕР_1 , в основу якого покладено отримання 22.11.2018 від Теребовлянської державної нотаріальної контори лист, згідно з яким ОСОБА_1 отримала дохід за ознакою 114 (дохід отриманий внаслідок прийняття у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав від фізичної особи, що не є членом сім`ї першого ступеня спорідненості) в сумі 72241,27 грн.

До спадщини входять: земельна ділянка загальною вартістю 55656,12 грн. та грошові вклади в розмірі 16585,15 грн. Однак отриманий дохід внаслідок прийняття у спадщину чи дарунок грошових заощаджень, поміщених до 02.01.1992 в установи Ощадбанку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, оподатковується за нульовою ставкою. При цьому Головним управлінням ДПС у Тернопільській області порушено процедуру проведення документальної позапланової невиїзної перевірки. Відтак у податкового органу відсутні були підстави для винесення податкових-повідомлень рішень від 23.05.2019 №3, №3 та №3, відповідно звернення до стягнення в судовому порядку заборгованості в сумі 21894,94 грн. є неправомірним.

Ухвалою суду від 02.12.2021 зустрічну позовну заяву було залишено без руху та надано строк, достатній для усунення недоліків, із зазначенням способу їх усунення. Недоліки зустрічної позовної заяви усунуто позивачем у строк, встановлений судом.

Ухвалою суду від 23.12.2021 прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень до спільного розгляду з первісним позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу. Об`єднано вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень з первісним позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 25.03.2022, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті на 18.04.2022.

В судовому засіданні представник Головного управління ДПС у Тернопільській області (позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом) первісний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, а в задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити, з підстав передбачених у позові та відзиві на зустрічний позов. Повідомив, що копія наказу №517 від 14.03.2019 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, а також письмового про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки направлено 14.03.2019 фізичній особі - платнику податку ОСОБА_1 рекомендованим листом. На момент проведення відповідної документальної позапланової невиїзної перевірки, норма закону не містила умов за яких дана перевірка розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання повідомлення платнику податків. При цьому, відповідно до п.79.3 ст.79 Податкового кодексу України (далі ПК України) присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова. Результатом перевірки встановлено, що ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік не подано, податкові зобов`язання необхідно сплатити: з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 13003,43 грн. та з військового збору в розмірі 1083,62 грн. Відтак, Головним управлінням ДПС у Тернопільській області підставно винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

В судове засідання ОСОБА_1 (відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом) та її представник в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду, що в силу приписів п.2 ч.3 ст.205 КАС України не перешкоджає розгляду справи за відсутності такого учасника справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Головного управління ДПС у Тернопільській області, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС України у Тернопільській області 14.03.2019 винесено наказ №517 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 (а.с.80).

Наказ від 14.03.2019 №517 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки" та повідомлення від 14.03.2019 №97 надіслано ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, яке 15.04.2019 повернулось відправнику за закінченням встановленого строку зберігання (80-82).

Головним управління ДФС у Тернопільській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, результати якої оформлені актом від 05.04.2019 №413/19-00-13-03/ НОМЕР_1 (а.с.12-14).

Перевіркою правильності визначення загального річного оподатковуваного доходу фізичної особи платника податку встановлено, що ОСОБА_1 декларацію про майновий стан та доходи за 2016 рік до Тернопільського управління Головного управління ДФС у Тернопільській області не подано.

Визначення загального річного оподаткованого доходу ОСОБА_1 проводилось контролюючим органом самостійно на підставі бази даних Тернопільського управління Головного управління ДФС у Тернопільській області, інформації, наданої Теребовлянською державної нотаріальної контори від 22.11.2018 №1914/01-16 про вартість успадкованого майна у 2016 році ОСОБА_1 за ознакою доходу "114" дохід, отриманий у спадок від фізичної особи, що не є членом сім`ї першого ступеня споріднення, у загальному розмірі 72241,27 грн.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік не подала, податкові зобов`язання за 2016 рік необхідно сплатити: з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 13003,43 грн. та з військового збору в розмірі 1083,62 грн.

За висновками перевірки, встановлено порушення позивачем:

пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 ПК України, а саме: не подання декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік;

пп.164.2.10 п.164.2 ст.164, п.167.2 ст.167, пп."в" п.176.1 ст.176, ст.179 ПК України, внаслідок чого донараховано податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік в сумі 13003,43 грн.;

пп.164.2.10 п.164.2 ст.164, п.167.2 ст.167, пп."в" п.176.1 ст.176, ст.179, п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України, внаслідок чого донараховано податкові зобов`язання з військового збору за 2016 рік в сумі 1083,62 грн.

На підставі вказано акту перевірки, 23.05.2019 Головного управління ДФС в Тернопільській області винесено податкові повідомлення-рішення (а.с.16-17):

№3, яким за порушення пп.164.2.10 п.164.2 ст.164 ПК України нараховано податкове зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 13003,43 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 3250.86 грн;

№3, яким за порушення пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 ПК України застосовано штрафні санкції в розмірі 170,00 грн.;

№3, яким за порушення пп.164.2.10 п.164.2 ст.164, п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України, нараховано податкове зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 1083,62 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 270,91 грн.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п.75.1 ст.75 ПК України).

Відповідно до пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом (п.79.1 ст.79 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Підпунктом 49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п.120.1 ст.120 ПК України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно з п.176.1 ст.176 ПК України платники податку зобов`язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Платником податку, зокрема, є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (пп.162.1.1 п.162.1 ст.162 ПК України).

Об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (пп.163.1.1 п.163.1 ст.163 ПК України).

У відповідності до пп.164.2.10 п.164.2 ст.164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.

Згідно з п.174.3 ст.174 ПК України, особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.

Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, і зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов`язані сплатити податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини та спадкоємців, які отримали у спадщину об`єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також іншими спадкоємцями - резидентами, які сплатили податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини.

Нотаріус щокварталу подає до контролюючого органу за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про видачу свідоцтв про право на спадщину та/або посвідчення договорів дарування в порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку (п.174.4 ст.174 ПК України).

Відповідно до пп."а", "в" пп.174.2.1 п.174.2 ст.174 ПК України об`єкти спадщини оподатковуються, зокрема, за нульовою ставкою:

вартість власності, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення;

грошові заощадження, поміщені до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, а також у державні цінні папери (облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, облігації Державної внутрішньої виграшної позики 1982 року, державні казначейські зобов`язання СРСР, сертифікати Ощадного банку СРСР) та грошові заощадження громадян України, поміщені в установи Ощадного банку України та колишнього Укрдержстраху протягом 1992-1994 років, погашення яких не відбулося, що успадковуються будь-яким спадкоємцем.

Згідно з пп.174.2.2 п.174.2 ст.174 ПК України об`єкти спадщини оподатковуються: за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу, вартість будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування спадщини" №1910-VIІІ від 23.02.2017 внесено зміни у п.174.2 ст.174 ПК України, а саме:

пп."а" пп.174.2.1 викладено в такій редакції: "а) об`єкти спадщини, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення";

у пп.174.2.2 слова "не є членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення" замінити словами та цифрами "не зазначені у підпункті 174.2.1 цього пункту".

Відповідно до Прикінцевих положень цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та застосовується до доходів, отриманих починаючи з 1 січня 2017 року платником податків у вигляді спадщини/дарунка.

При цьому, п.16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (пп.1.1 п.16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України).

Об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу (пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України).

Водночас, п.179.1 ст.179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до цього розділу обов`язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримував доходи, зокрема, у вигляді об`єктів спадщини, які відповідно до цього розділу оподатковуються за нульовою ставкою податку та/або з яких сплачено податок відповідно до пункту 174.3 статті 174 цього Кодексу (п.179.2 ст.179 ПК України).

Таким чином, при отримані спадщини платник податку має подати відповідну декларацію, сплатити податок на доходи та військовий збір, однак в разі отримання спадщини - грошові заощадження, поміщені до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, а також у державні цінні папери (облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, облігації Державної внутрішньої виграшної позики 1982 року, державні казначейські зобов`язання СРСР, сертифікати Ощадного банку СРСР) та грошові заощадження громадян України, поміщені в установи Ощадного банку України та колишнього Укрдержстраху протягом 1992-1994 років, погашення яких не відбулося, що успадковуються будь-яким спадкоємцем, а також отримання спадщини від члена сім`ї першого ступеня споріднення та з 01.01.2017 другого ступеня споріднення, такий об`єкти спадщини оподатковується за нульовою ставкою, що звільняє спадкоємця від сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та від подання декларації про майновий стан і доходи.

З матеріалів справи видно, що державним нотаріусом Теребовлянської нотаріальної контори Захарків Т.Б. видано ОСОБА_1 , як спадкоємцю майна ОСОБА_2 , 30.05.2016 свідоцтво про право на спадщину за заповітом земельної ділянки, вартістю 55656,12 грн. та 02.08.2016 свідоцтво про право на спадщину за заповітом грошових вкладів вартістю 16585,15 грн. (а.с.86-87).

За поясненнями ОСОБА_1 померлий ОСОБА_2 є членом члена сім`ї другого ступеня споріднення, що не спростовано податковим органом, а тому у 2017 році у неї не було обов`язку подання декларації про майновий стан і доходи за отримання спадщини, що оподатковується за нульовою ставкою.

Водночас, успадковані грошові вклади вартістю 16585,15 грн., які знаходяться в ТВБВ №10019/020 філії Тернопільське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", поміщені до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, а тому успадковуються за нульовою ставкою будь-яким спадкоємцем.

Суд враховує, що за правовим висновком, сформульованим Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 "оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства про проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства".

Отже, процедурні порушення, допущені податковим органом під час призначення та/або проведення перевірки, можуть бути самостійною і достатньою підставою для скасування податкових повідомлень-рішень та інших рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, якщо вони мають грубий характер і істотно порушують права платника податків.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 сформулювала висновок, відповідно до якого у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (формальна підстава). При цьому абз.2 п.79.2 ст.79 ПК визначає, що виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

З урахуванням наведеного обставини дотримання контролюючим органом процедури проведення перевірки входять до предмету доказування для цілей вирішення цього спору, й підлягають першочерговому дослідженню.

При цьому, головним критерієм, покладеним в основу визнання правових актів органу державної влади незаконними з процесуальних підстав, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

У цьому аспекті варто зазначити, що завчасне (до початку перевірки) повідомлення про час та місце її проведення перевірки є гарантією права платника податку на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку, а також необхідних пояснень з питань, що слугували призначенню податкової перевірки.

Як встановлено судом, Головним управлінням ДФС України у Тернопільській області 14.03.2019 винесено наказ №517 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2016. Термін перевірки визначений з 27.03.2019 тривалістю 5 робочих днів

Наказ від 14.03.2019 №517 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки" та повідомлення від 14.03.2019 №97 надіслано ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, яке 15.04.2019 повернулось відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.

Тобто, на момент повернення вказаного поштового відправлення перевірка вже була завершена та за її результатами складено акт від 05.04.2019 №413/19-00-13-03/ НОМЕР_1 , тоді як сам вид перевірки (позапланова невиїзна), без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосуються предмету перевірки, позбавляє податковий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника й дійти обґрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення.

У ще одній палатній справі №520/8836/18 окрім наведених, Верховний Суд у постанові від 22.09.2020 обґрунтував відсутність підстав до запропонованого колегією відступу від раніше висловленої правової позиції такими висновками: "перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених ч.2 ст.74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом" та "встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення, а тому відсутня необхідність перевірки порушення позивачем, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання".

Відтак, за встановлених обставин неправомірності проведеної перевірки ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про невідповідність прийнятих за наслідками перевірки оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Тернопільській області від 23.05.2019 №3, №3, №3 критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже такі є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" суд визначив, що "... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Головним управлінням ДПС у Тернопільській області не доведено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, про що описано вище.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.05.2019 №3, №3, №3 та, як наслідок, про необхідність відмови у задоволені позову Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки зустрічний позов підлягає до задоволення, то до відшкодування ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 908,00 грн. згідно з квитанцією №20 від 10.12.2021 (а.с.71).

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкові-повідомлення рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 23.05.2019 №3, №3, №3.

Стягнути з Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 908 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 28 квітня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003 код ЄДРПОУ/РНОКПП 44143637);

відповідач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: с.Ласківці,Теребовлянський район,Тернопільська область,48153 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

Головуючий суддя Мандзій О.П.