Справа № 440/9641/21
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2022-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/9641/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Полтавській області звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, а саме просить (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог /а.с.48/):

- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість у загальному розмірі 35395,00 грн за податковим боргом: з єдиного податку з фізичних осіб у загальному розмірі 35395,00 грн на р/р UА0016676, код класифікації доходів бюджету 18050400, отримувач ГУК у Полт.обл/тг м.Зіньків/18050400, код отримувача 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач наводить обставини непогашення відповідачем у встановлений законом строк податкового боргу, який виник внаслідок несплати сум узгоджених грошових зобов`язань з єдиного податку за податковими деклараціями платника, у зв`язку з чим просить стягнути борг у судовому порядку.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач не скористався правом на надання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом.

Суд розглядає цю справу на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець 04.04.2016 та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області.

Відповідачем подано до контролюючого органу податкові декларації з єдиного податку - фізичної особи-підприємця:

за податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця № від 31.01.2017 по терміну сплати 19.02.2017 у розмірі 2149,20 грн (основний платіж);

за податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця № від 11.05.2017 по терміну сплати 20.05.2017 у розмірі 1817,55 грн (основний платіж);

за податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця № від 14.09.2017 по терміну сплати 21.09.2017 у розмірі 1932,84 грн (основний платіж);

за податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця № від 10.11.2017 по терміну сплати 19.11.2017 у розмірі 1810,96 грн (основний платіж);

за податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця № від 05.02.2018 по терміну сплати 19.02.2018 у розмірі 688,13 грн (основний платіж);

за податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця № від 27.04.2018 по термін сплати 20.05.2018 у розмірі 352,24 грн (основний платіж);

за податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця № від 31.08.2018 по термін сплати 31.08.2018 у розмірі 1199,00 грн (основний платіж);

за податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця № від 07.03.2019 по термін сплати 14.03.2019 у розмірі 4068,20 грн (основний платіж);

за податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця №7767 від 31.07.2019 по термін сплати 31.07.2019 у розмірі 841,35 грн (основний платіж) та 25,24 грн (самостійно нарахована та задекларована штрафна санкція);

за податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця № від 26.08.2019 по термін сплати 26.08.2019 у розмірі 3753,93 грн (основний платіж);

за податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця № від 04.02.2020 по термін сплати 20.02.2020 у розмірі 4143,52 грн (основний платіж);

за податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця № від 18.05.2020 по термін сплати 22.05.2020 у розмірі 2217,47 грн (основний платіж);

за податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця №32934031 від 22.08.2020 по термін сплати 22.08.2020 у розмірі 2785,67 грн (основних платіж);

за податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця №41721905 від 01.11.2020 по термін сплати 19.11.2020 у розмірі 3121,70 грн (основних платіж);

за податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця №10854066 від 21.02.2021 по термін сплати 21.02.2021 у розмірі 2080,89 грн (основний платіж);

за податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця № від 30.07.2021 по термін сплати 19.08.2021 у розмірі 4520,80 грн (основний платіж).

З урахуванням часткової оплати відповідачем у сумі 6716,44 грн та нарахуванням позивачем відповідно до вимог статті 129 Податкового кодексу України пені у загальному розмірі 4602,65 грн, згідно з наявним у матеріалах справи розрахунком та інтегрованою карткою платника податку за відповідачем обліковується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 35395,00 грн.

З урахуванням факту наявності заборгованості у розмірі 35395,00 грн, яка не сплачена боржником у добровільному порядку у строк встановлений законом, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункту 14.1.175 пункту 14.1);

пеня сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (підпункту 14.1.162 пункту 14.1).

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16).

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з абзацом другим пункту 294.1 статті 294 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Відповідно до пункту 296.3 статті 296 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал (пункт 295.3 статті 295 Податкового кодексу України).

При цьому, пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Суд враховує, що статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового (податкового) зобов`язання, не сплачена платником податків у визначений строк.

Податкові зобов`язання, самостійно визначені відповідачем у податкових деклараціях з єдиного податку, вважаються узгодженим з дати подання таких декларацій до контролюючого органу, не можуть бути оскаржені та мали бути сплачені у строки, визначені пунктом 295.3 статті 295 Податкового кодексу України.

З огляду на несплату податкових зобов`язань у визначені Податковим кодексом України строки, ці зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Наявність податкового боргу у відповідача підтверджується також відомостями з інтегрованої картки платника податків, копія якої наявна у матеріалах справи.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 59.5 цієї статті у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вищезазначених положень позивачем сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 16.06.2017 №1664-17 на загальну суму податкового боргу, яка станом на 16.06.2017 становила 7931,20 грн. Вимога направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням та вручена йому 11.07.2017.

Сторонами у справі доказів оскарження цієї податкової вимоги у встановленому законом порядку не надано.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи зазначені вище положення Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що чинним законодавством контролюючому органу надано право звертатись до суду з позовами про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Докази повної оплати чи погашення відповідачем у інший спосіб вищевказаної суми боргу в матеріалах справи відсутні.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог Головного управління ДПС у Полтавській області.

Отже, позов належить задовольнити у повному обсязі.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідні витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 243-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Полтавській області ( вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, код ЄДРПОУ ВП 44057192) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість за податковим боргом: з єдиного податку з фізичних осіб у загальному розмірі 35395,00 грн на р/р UА0016676, код класифікації доходів бюджету 18050400, отримувач ГУК у Полт.обл/тг м.Зіньків/18050400, код отримувача 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.С. Канигіна