Справа № 465/5284/21
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2022-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення

Іменем України

22.04.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

за участю секретаря судового засідання Добрянської О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення від 06.07.2021р. серії БАА №153188 та серії БАА №568430, а також стягнення сплаченого судового збору,-

встановив:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення від 06.07.2021р. серії БАА №153188 та серії БАА №568430. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що постановою серії БАА №153188 від 06.07.2021р. на нього, позивача, накладено стягнення на підставі ч.5 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., згідно якої, він, позивач, та його пасажир під час руху не були пристебнуті ремнем (ременями) безпеки, чим порушив п.2.3.в ПДР України. Крім того постановою серії БАА №568430 від 06.07.2021р. на нього, позивача, накладено стягнення на підставі ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., згідно якої, він, позивач, здійснив обгін транспортного засобу ближче ніж 50 метрів перед пішохідним переходом, чим порушив п.14.6.в ПДР України. Зазначає, що він, позивач, 06.07.2021р. здійснював рух разом із своєю дружиною на автомобілі по вулиці Тролейбусна у місті Львові. Перед його автомобілем здійснювали рух два службові мотоцикли поліції. Здійснюючи рух на мотоциклах, працівники поліції їхали з незначною швидкістю орієнтовно 10-20 км/год і постійно оглядались по боках. Їхавши за ними орієнтовно 5 хвилин, він, позивач, у дозволеному правилами місці розпочав маневр обгону. Коли його автомобіль вже майже завершував обгін, один працівник поліції почав свідомо пришвидшувати рух, щоб він не міг ні обігнати його, ні перестроїтись у праву смугу. І так вони проїхали орієнтовно 70 метрів. Він, позивач, так і не зміг завершити обгін і перестроївся у праву смугу позаду мотоцикла працівника поліції. Після цього мотоцикли зупинилися прямо перед його автомобілем, примусивши також зупинитись через неможливість продовження руху. Працівники поліції підійшли до автомобіля та звинуватили його у обгоні перед пішохідним переходом. У відповідь він, позивач, повідомив, що розпочав обгін мотоциклів, які їхали зі швидкістю 10-20 км, у дозволеному місці. Обгін здійснювався в зоні дії переривчастої лінії. Він, позивач, звернув увагу працівникам поліції, що вони свідомо не дали можливість завершити маневр обгону у дозволеному місці, пришвидшуючи спеціально швидкість та не даючи перестроїтись своєчасно у праву смугу. Отже, він висловив незгоду із звинуваченнями та повідомив про відсутність жодних порушень ПДР при здійсненні руху.

Вважає вказані постанови такими, що винесені з порушенням вимог чинного законодавства та такими, що підлягають скасуванню.

Судовий розгляд здійснювався за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Згідно з ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного його тексту.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 06 липня 2021 року інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Футриком О.Я. винесено постанову серії БАА №153188 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно постанови, 06.07.2021р. об 11 год. 00 хв. у місті Львові по вулиці Тролейбусна 12 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 , водій та його пасажир під час руху не були пристебнуті ременем (ременями) безпеки, чим порушив п.2.3.в ПДР України.

Даною постановою позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 (п"ятсот десять) гривень.

Крім того, 06 липня 2021 року інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Баліцьким П.М. винесено постанову серії БАА №568430 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно постанови, 06.07.2021р. об 11 год. 00 хв. у місті Львові по вулиці Тролейбусна 12 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив обгін транспортного засобу ближче ніж 50 метрів перед пішохідним переходом, чим порушив п.14.6 ПДР України.

Даною постановою позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 (п"ятсот десять) гривень.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.5 ст.121 КУпАп передбачено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно з ч.2 ст.122 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач жодних належних і достовірних доказів визначених законом, суду не надав. У відзиві на позовну заяву, який міститься в матеріалах справи, відповідачем в більшій мірі зазначаються загальні норми законодавства, які регулюють питання притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

В судовому засіданні переглянуто долучений відповідачем диск з відеозаписом нагрудної камери поліцейського, який наданий в спростування позовних вимог. Разом з тим, суд не може взяти до уваги диск як належний доказ в підтвердження вини позивача, зважаючи на те, що на відеозаписі не відображено момент керування позивачем автомобілем з непристебнутим ременем безпеки, в тому числі і в пасажира даного автомобіля. При цьому, в самому відзиві відповідач стверджує, що "після зупинки транспортного засобу та під час спілкування службових осіб, водій та його пасажири не були пристебнуті ремнями безпеки".

Крім того, до відзиву не долучено будь - яких доказів наявності пішохідного переходу на даній ділянці дороги, як і не долучено доказів, які свідчать про те, що відстань до пішохідного переходу була ближче ніж 50 метрів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом постанови від 08.07.2020 року у справі 463/1352/16-а Верховний Суд також звертає увагу на те, що в силу принципу презумції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282).

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в постановах про адміністративне правопорушення, у зв`язку з тим, що самі по собі постанови про адміністративне правопорушення не можуть бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постановах та спростовували доводи позивача.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України, обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративногоних правопорушень, а тому постанови про накладення адміністративних стягнень від 06 липня 2021 року, слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та зазначені норми КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. на користь позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 9, 121, 245, 251, 280 КУпАП, статтями 9, 72-74, 77, 121, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення від 06.07.2021р. серії БАА №153188 та серії БАА №568430, а також стягнення сплаченого судового збору задоволити.

Постанови серії БАА №153188 та серії БАА №568430 від 06 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121 КУпАП та ч.2 ст. 122 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (м. Львів, вул. Перфецького 19, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 908 (дев"ятсот вісім) грн. 00 коп. судових витрат на відшкодування судового збору.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19, .

Суддя В. Кузь