Справа № 580/901/22
Суддя: Сергій ГАРАНЬ
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року справа № 580/901/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гараня С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Білозірської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2022 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Білозірської сільської ради (19635, Черкаська область, Черкаський район, с. Білозір`я, вул. Незалежності, 168, ) (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Білозірської сільської ради від 30.07.2021 №16-48/VIII Про відмову в передачі земельної ділянки у власність по АДРЕСА_2 , громадянину ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 10.05.2021 та прийняти рішення про затвердження технічної документації землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 , та про передачу позивачу земельної ділянки по АДРЕСА_2 , площею 0,2144 га (кадастровий номер :03:004:1383) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки підстава, за якою йому відмовлено у передачі земельної ділянки у власність, не передбачена вимогами Земельного кодексу України. Відповідач надав позивачу формальну відмову, без зазначення підстав, передбачених чинним законодавством.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Нужної А.Г. від 22.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Наказом Черкаського окружного адміністративного суду від 04.03.2022 №24-О судді Нужній Александріні Геннадіївні надано відпустку без збереження заробітної плати за згодою сторін на період карантину тривалістю 23 календарні дні з 09 по 31 березня 2022 року.

Наказом Черкаського окружного адміністративного суду від 24.03.2022 №39-О судді Нужній Александріні Геннадіївні надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 квітня 2022 року по 16 лютого 2024 року.

Розпорядженням керівника апарату Черкаського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 №150 призначено повторний автоматизований розподіл адміністративної справи 580/1231/22.

Шляхом автоматизованого розподілу справу №580/901/22 передано на розгляд судді Гараню С.М.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Гараня С.М. від 30.03.2022 справу №580/901/22 прийнято до свого провадження.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає таке.

10.05.2021 позивач звернувся заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , в якій просив виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,2144 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в межах АДРЕСА_2 (в межах населеного пункту) для встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та проведення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку.

Відповідно до замовлення позивача фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , який має кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника від 19.12.2013 №011541, розробив Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) позивачу, площею 0,2144 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в межах АДРЕСА_2 (далі Технічна документація).

Зазначена Технічна документація складається з пояснювальної записки, копії клопотання (заяви) позивача, експлікації земельних угідь, технічного завдання на виконання робіт, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, схема розміщення земельної ділянки, плану меж земельної ділянки, кадастрового плану земельної ділянки, звіту по виконанню GNSS-зйомки, матеріалів перенесення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), переліку обмежень у використанні земельної ділянки, акту визначення та погодження меж землекористування, акту приймання-передачі межових знаків на зберігання, списку межових знаків, переданих на зберігання, кроків межового знака, копії кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника №011541, виданого ОСОБА_2 .

Позивач звернувся до відповідача щодо затвердження Технічної документації та передачі земельної ділянки у власність.

30.07.2021 відповідач прийняв спірне рішення №16-48/VIII Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 , яким відмовив позивачу в затверджені технічної документації із землеустрою щодо вказаної вище земельної ділянки з підстави, що записами в земельно-кадастровій книзі підтверджується наявність у нього, як землекористувача, права користування земельною ділянкою, площею 0,1816 га. Технічна документація розроблена на земельну ділянку площею 0,2144 га, що не відповідає ч.1 ст.118 Земельного кодексу України, якою визначено, що громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання разом з розробленою відповідно до Закону України Про землеустрій технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 вказаного кодексу.

Тому позивач, не погоджуючись з таким рішенням, звернувся в суд з позовом.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 №2768-III (далі ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Частинами 1-3 ст.116 ЗК України встановлено, що громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. в ч. 3 ст. 116 ЗК України).

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Абзацами 1-4 ч.1 ст.123 ЗК України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Відповідно до ч.1 ст.118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.

Отже, особа, зацікавлена у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у її користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності повинна звернутися до вказаних вище органів із відповідним клопотанням, додавши до нього розроблену технічну документацію.

Суд врахував, що позивачу на праві приватної власності належить жилий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ,- та він дотримався вказаних вище вимог Кодексу, звертаючись до відповідача із відповідною заявою та Технічною документацією.

Згідно з ч.2 ст.118 ЗК України у випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.

Згідно з вимогами ст.55 Закону України від 22 травня 2003 року №858-IV Про землеустрій встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.

У разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає:

а) завдання на складання технічної документації із землеустрою;

б) пояснювальну записку;

в) матеріали топографо-геодезичних робіт;

г) кадастровий план земельної ділянки;

ґ) перелік обмежень у використанні земельної ділянки;

д) відомості про встановлені межові знаки.

Складові Технічної документації позивача щодо найменувань відповідають вказаній вище нормі закону.

Разом з тим, стосовно викладених у спірному рішенні підстав суд урахував.

Відповідно до ст.34 Закону України від 7 липня 2011 року №3613-VI Про Державний земельний кадастр на кадастровому плані земельної ділянки відображаються: площа земельної ділянки; зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності); координати поворотних точок земельної ділянки; лінійні проміри між поворотними точками меж земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; кадастрові номери суміжних земельних ділянок (за наявності); межі земельних угідь; межі частин земельних ділянок, на які поширюється дія обмежень у використанні земельних ділянок, права суборенди, сервітуту; контури об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці.

Таблиці із зазначенням координат усіх поворотних точок меж земельної ділянки, переліку земельних угідь, їх площ, відомостей про цільове призначення земельної ділянки та розробника документації із землеустрою на земельну ділянку є невід`ємною частиною кадастрового плану земельної ділянки.

Кадастровий план земельної ділянки складається при формуванні земельної ділянки у паперовій та електронній (цифровій) формі.

Порядок складання та затвердження вимог до оформлення кадастрових планів земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У разі зміни відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, власнику (користувачу) земельної ділянки за його заявою Державний кадастровий реєстратор видає Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, складовою частиною якого є кадастровий план, що містить внесені відомості.

Кадастровий план земельної ділянки у Проекті містить відомості, передбачені вказаною нормою.

Відповідно до п.5) ч.5 ст.186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується: у разі передачі на підставі такої документації земельної ділянки у власність та користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування - рішенням таких органів; в інших випадках - власником (розпорядником) земельної ділянки, а щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, що перебуває у користуванні, - землекористувачем.

Згідно з ч.8 ст.186 ЗК України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Отже, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Відповідно до ч.9 ст.186 ЗК України Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, визначеного Законом України "Про землеустрій"; надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами чи організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; проведення будь-яких обстежень, експертиз чи робіт.

Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший суб`єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження такої документації іншими органами.

Згідно з ч.10 ст.186 ЗК України висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.

Зазначена в спірному рішення підстава для відмови не узгоджується зі вказаними вище нормами, оскільки спростовується ч.3 ст.121 ЗК України, відповідно до якої розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв`язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим). Для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах передбачено - не більше 0,25 гектара. Зміст розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі передбачає уточнення фактичних її розмірів.

Повноваження щодо обов`язку затвердити протягом місячного строку технічну документацію та передати земельну ділянку у відповідача виникає у разі дотримання всіх вказаних вище вимог ЗК України та воно не є дискреційним, оскільки не допускає можливості обрання одного з кількох правильних (законних) способів поведінки відповідача.

Тому суд дійшов висновку, що відповідач прийняв спірне рішення з порушенням правових підстав, визначених законом. Доводи позивача про його протиправність підтверджені.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

На підставі абз.2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки технічна документація із землеустрою має всі складові щодо змісту, передбаченого законом, а викладена відповідачем підстава спірного рішення не є правомірною, відповідач мав обов`язок прийняти рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність позивача.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15.

Оскільки оскаржувана відмова не містить посилань на інші недоліки у технічній документації, суд дійшов висновку з метою ефективного судового захисту прав позивача про наявність підстав для його зобов`язання повторно розглянути заяву позивача від 10.05.2021, прийняти у встановленому законом порядку рішення про затвердження Технічної документації та про передачу йому відповідної земельної ділянки (кадастровий номер :03:004:1383) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Отже, позовні вимоги обґрунтовані в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 16.02.2022 в сумі 992,40 грн про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача повністю.

Інших доказів понесених судових витрат, станом на час прийняття рішення, матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Білозірської сільської ради від 30.07.2021 №16-48/VIII Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 .

Зобов`язати Білозірську сільську раду (19635, Черкаська область, Черкаський район, с. Білозір`я, вул. Незалежності, 168, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 10.05.2021, у встановленому законом порядку прийняти рішення щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу йому земельної ділянки, площею 0,2144 га (кадастровий номер :03:004:1383) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Білозірської сільської ради (19635, Черкаська область, Черкаський район, с. Білозір`я, вул. Незалежності, 168, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою в сумі 992,40грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Сергій ГАРАНЬ