Справа № 677/1957/21
Суддя: Гладій Л. М.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 677/1957/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2022 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Гладій Л.М., за участі секретаря судових засідань Владюк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу поліцейської діяльності №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого сержанта поліції Зеленюка Андрія Івановича, Головного управління національної поліції України у Хмельницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

10 грудня 2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора відділу поліцейської діяльності №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого сержанта поліції Зеленюка А.І., Головного управління національної поліції України у Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАО № 5110251 від 04 грудня 2021 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що постановою інспектора відділу поліцейської діяльності №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого сержанта поліції Зеленюка А.І. серії ЕАО № 5110251 від 04 грудня 2021 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Згідно зазначеної постанови його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, оскільки 04 грудня 2021 року о 17 год. 51 хв. він керував транспортним засобом «Ford», н.з. НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження встановлені Митним кодексом України, а саме транспортний засіб на митну територію водієм ОСОБА_1 не ввозився і не поміщався.

Вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, оскільки в вказаний у постанові день автомобілем «Ford», н.з. НОМЕР_1 , керував не він, а його друг ОСОБА_2 , він лише знаходився в салоні автомобіля, транспортний засіб йому у користування чи володіння не передавався, проте працівником поліції протиправно було притягнуто його до адміністративної відповідальності. Наголошує також, що в постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фіксацію, а тому такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення працівниками поліції здобуто не було, стверджує, що працівником поліції порядок оскарження та його права передбачені ст. 268 КУпАП не роз`яснювались, крім того поліцейським допущено описку в зазначені прізвища позивача, а саме замість вірного « ОСОБА_3 » поліцейським вказано « ОСОБА_4 ».

Позивач подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області подала до суду відзив, у якому просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження встановлені Митним кодексом України, а саме транспортний засіб на митну територію водієм ОСОБА_1 не ввозився і не поміщався, на підтвердження чого долучила відеозапис з нагрудної боді камери поліцейського. Вважає, що винесена постанова є правомірною, підстав для скасування оскаржуваної постанови не має.

Відповідач інспектор ВПД № 2м. Красилів ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Зеленюк А.І. не з`явився, про день та час розгляду спарви повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 04 грудня 2021 року інспектором відділу поліцейської діяльності №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшим сержантом поліції Зеленюком А.І. винесено постанову серії ЕАО № 5110251, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Згідно зазначеної постанови його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, оскільки 04 грудня 2021 року о 17 год. 51 хв. він керував транспортним засобом Ford н.з. НОМЕР_1 щодо якого порушено обмеження встановлені Митним кодексом України, а саме транспортний засіб на митну територію водієм ОСОБА_1 не ввозився і не поміщався.

Положеннями ч. 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України"Продорожній рух" цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про дорожній рух» тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Згідно ч. 5 ст. 380 Митного кодексу України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Частина 8 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема 8 ст. 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

На підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем долучено DVD диск з збереженим на ньому відеозаписом з нагрудної боді камери поліцейського.

Позивач у позовній заяві наголошував, що вказаний відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки працівником поліції у постанові серії ЕАО № 5110251 не зазначено відомості про технічний засіб, яким здійснено фіксацію.

Суд погоджується з зазначеними доводами позивача, оскільки з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення.

Водночас, приписами ч.3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами ст.ст. 73, 74 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2020 року справа № 524/9716/16-а, від 15 листопада 2018 року у справі № 524/5536/17 та від 17 липня 2019 року у справі № 295/3099/17.

Разом з тим, навіть якщо припустити, що вказаний відеозапис був би допустимим доказом, з його змісту не можливо однозначно встановити обставину того, що саме ОСОБА_1 був водієм автомобіля Ford н.з. НОМЕР_1 , а не інша особа.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, на підставі яких інспектор відділу поліцейської діяльності №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старший сержант поліції Зеленюк А.І. міг дійти висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП матеріали справи не містять.

Сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути розцінена судом як беззаперечна підстава вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип невинуватості особи та орієнтує на те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, беручи до уваги зміст статті 77 КАС України, відсутність доказів, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, суд доходить висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, у зв`язку з чим, постанова серії серії ЕАО № 5110251 від 04 грудня 2021 року винесена з порушенням вимог чинного законодавства та без урахування обставин, що мають значення для прийняття рішення, а пред`явлений позивачем позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, провадження по справі про адміністративне правопорушення - закриттю за п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 121, 222, 245, 247, 251, 279, 287 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 9, 72-77, 90, 241-246, 245, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу поліцейської діяльності №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого сержанта поліції Зеленюка Андрія Івановича, Головного управління національної поліції України у Хмельницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ЕАО № 5110251 від 04 грудня 2021 року інспектора відділу поліцейської діяльності №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого сержанта поліції Зеленюка Андрія Івановича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 8500 гривень визнати протиправною та скасувати, а провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Суддя Л.М. Гладій