Справа № 806/1914/17
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 806/1914/17

адміністративне провадження № К/9901/32239/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів - Жука А.В.,

Мартинюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 (головуючий суддя - М.Ф. Нагірняк)

та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 (головуючий суддя - В.М. Гонтарук, судді - В.Ю. Сторчак, Л.М. Біла)

у справі № 806/1914/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Ліквідаційної комісії Житомирського міськвідділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області,

Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області

про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Ліквідаційної комісії Житомирського міськвідділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та ухвал суду про залишення частини позовних вимог без розгляду, просив:

- визнати незаконним і скасувати наказ голови Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 22.06.2017 № 13 о/с про звільнення з 22.06.2017 капітана міліції ОСОБА_1 з посади старшого слідчого відділення розслідування ДТП СВ Житомирського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області у запас Збройних Сил за підпунктом «г» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114;

- поновити його на публічній службі в органах внутрішніх справ України;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області розглянути рапорт позивача від 16.06.2017 та прийняти його на службу в органи Національної поліції в Житомирській області за аналогічною посадою, що заміщується відповідно до пункту 9 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (враховуючи невиконання рішення Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.03.2017 в справі № 806/2073/15 щодо поновлення ОСОБА_1 на публічній службі);

- стягнути на його користь з Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.06.2017 по день ухвалення судового рішення;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області надати йому щорічну оплачувану відпустку за 2014, 2015, 2016, 2017 роки з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення (враховуючи невиконання відповідачами рішення Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.03.2017 в справі №806/2073/15 щодо надання відпустки відповідно до статті 115 Кодексу законів про працю України, статті 10, частини першої статті 21 Закону України «Про відпустки» та параграфу 2 статті 7 Конвенції про оплачувані відпустки № 132).

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23.08.2018, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020, позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано наказ голови Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 22.06.2017 № 13 о/с про звільнення з 22.06.2017 капітана міліції ОСОБА_1 з посади старшого слідчого відділення розслідування ДТП СВ Житомирського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області. Поновлено ОСОБА_1 на попередню посаду старшого слідчого відділення розслідування ДТП СВ Житомирського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області. Стягнуто з Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.06.2017 по день ухвалення судового рішення - 23.08.2018 в розмірі 25 026, 80 грн. Рішення суду в частині поновлення на посаді звернуто до негайного виконання. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

3. Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем в порушення частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не доведено, а позивачем за наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність оскаржуваного наказу.

4. Постановою Верховного Суду від 26.02.2020 касаційну скаргу Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області залишено без задоволення. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.08.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2019 в справі № 806/1914/17 у частині розміру стягнутого середнього заробітку за час вимушеного прогулу і направлено справу в цій частині на новий розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду. В іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.08.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2019 в справі № 806/1914/17 залишено без змін.

5. Ухвалюючи таке рішення, Верховний Суд дійшов висновку, що вирішуючи питання про порядок обчислення належного до виплати позивачеві середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди попередніх інстанцій протиправно застосували до спірних правовідносин положення Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», оскільки в період вимушеного прогулу позивача діяв спеціальний нормативно-правовий акт - Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260.

6. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05.06.2020, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020, позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23.06.2017 по день ухвалення судового рішення задоволено частково. Зобов`язано Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період вимушеного прогулу з 23.06.2017 по 23.08.2018 у відповідності до вимог Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 та із врахуванням сум сплачених коштів.

7. При прийнятті рішення суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, з врахуванням висновку, наведеного у постанові Верховного Суду від 26.02.2020, при визначенні розміру середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу застосували вимоги Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, що був чинний на час спірних правовідносин.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

8. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права в частині вирішення питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу щодо визначення розміру такого заробітку, просить в цій частині рішення судів попередніх інстанцій скасувати, ухвалити нове судове рішення у відповідній частині та стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області (в особі ліквідаційної комісії) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.06.2017 по день ухвалення судового рішення в розмірі 62 557, 97 грн. (у відповідності до постанови Верховного Суду від 26.02.2020 та Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260) з урахуванням раніше виплаченої суми.

9. Підставою касаційного оскарження судового рішення позивач вказує пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Обґрунтовуючи посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України скаржник зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 26.02.2020 у справі № 806/1914/17, від 04.09.2020 у справі № 0640/4568/18.

Позиція інших учасників справи

10. Відповідачі правом на подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу не скористалися, відсутність якого відповідно до частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Рух касаційної скарги

11. Ухвалою Верховного Суду від 14.12.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

12. Ухвалою Верховного Суду від 27.04.2022 адміністративну справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи

13. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.03.2017 постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12.12.2016 у справі № 806/2073/15 скасовано та прийнято нову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним і скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 17.06.2014 № 542 о/с про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого слідчого ВР ДТП СВ Житомирського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області - капітана міліції ОСОБА_1 . Визнано незаконним і скасовано наказ начальника Житомирського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 27.01.2015 № 67 о/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Житомирського МВ УМВС України» в частині клопотання перед керівництвом УМВС щодо звільнення ОСОБА_1 із займаної посади. Визнано незаконним і скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 10.04.2015 № 96 о/с про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого слідчого ВР ДТП СВ Житомирського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області та призначення на посаду старшого дільничного Ємільчинського РВ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області. Поновлено ОСОБА_1 на попередню посаду старшого слідчого ВР ДТП СВ Житомирського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області. Визнано незаконним і скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 22.06.2015 № 815 о/с про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, наказ від 03.07.2015 № 172 о/с про звільнення з органів внутрішніх справ на підставі підпункту «є» пункту 64 (за порушення дисципліни) Положення № 114 та наказ від 31.08.2015 № 234 про внесення змін до пункту наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 03.07.2015 № 172 о/с. Зобов`язано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області надати ОСОБА_1 щорічну відпустку за 2014, 2015, 2016 роки. Стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.04.2015 по день ухвалення судового рішення 07.03.2017 в сумі 58 170 грн.

14. На виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.03.2017 у справі № 806/2073/15 головою Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області винесено наказ від 21.03.2017 № 5 о/с, яким зокрема: поновлено капітана міліції ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділення розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого відділу Житомирського міського відділу з 10.04.2015; поновлено капітана міліції ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділення розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого відділу Житомирського міського відділу з 07.03.2015; надано капітанові міліції ОСОБА_1 - старшому слідчому відділення розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого відділу Житомирського міського відділу невикористані відпустки за 2014, 2015, 2016 роки на 105 діб (з урахуванням 35 діб за 2014 рік, 35 діб за 2015 рік, 35 діб за 2016 рік) з 07.03.2015 по 22.06.2017.

15. 03.04.2017 ОСОБА_1 звертався із рапортом на ім`я голови Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо внесення змін до наказу від 21.03.2017 № 5 о/с, зокрема в частині зміни дати поновлення його на посаді, дати початку та закінчення наданих невикористаних відпусток, перенесення дати початку відпустки на 10.04.2017.

16. 18.05.2017 ОСОБА_1 звертався із рапортом на ім`я голови Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо видачі наказу про прийняття його на службу до поліції за аналогічною посадою, що заміщується відповідно до пункту 9 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII.

17. 16.06.2017 ОСОБА_1 звертався із рапортом на ім`я голови Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо надання чергової оплачуваної відпустки за 2017 рік з 22 червня із виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення.

18. Також 16.06.2017 ОСОБА_1 звертався із рапортом на ім`я начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо видачі наказу про прийняття його на службу до поліції за аналогічною посадою, що заміщується відповідно до пункту 9 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII, пункту 13 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

19. Наказом голови Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 22.06.2017 № 13 о/с згідно з пунктами 10, 11 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII та відповідно до Положення № 114 капітана міліції ОСОБА_1 - старшого слідчого відділення розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого відділу Житомирського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області з 22.06.2017 звільнено у запас Збройних Сил за підпунктом «г» пункту 64 (через скорочення штатів). Вислуга років позивача на 22.06.2017 складала - календарна 13 років 09 місяців 21 день.

20. Листом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 21.07.2017 № 2297/12/01-2017 ОСОБА_1 повідомлено про те, що його рапорт (вхідний управління кадрового забезпечення - 27.06.2017) керівництвом Головного управління Національної поліції в Житомирській області розглянуто. Зазначено, що наказом голови Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 22.06.2017 № 13 о/с ОСОБА_1 з 22.06.2017 звільнено зі служби в органах внутрішніх справ згідно з пунктами 10, 11 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII та відповідно до Положення № 114. Роз`яснено, що порядок відбору на службу до Національної поліції України регламентований статтями 47-57 Закону № 580-VIII і Типовим порядком проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.12.2015 № 1631. Конкурс складається з окремих етапів, для кожного з яких встановлено прохідний мінімум. Кандидати запрошуються на наступний етап лише за умови успішного проходження попереднього. Послідовність етапів та їх зміст може змінюватися залежно від посади, на яку оголошується конкурс. Процедура проходження конкурсу для конкретної посади описується в оголошенні про проведення конкурсу. Повідомлено про те, що інформацію про оголошення конкурсу на службу до поліції позивач може відслідковувати на офіційному веб сайті Головного управління Національної поліції в Житомирській області в рубриці «Проводиться набір до поліції».

21. Листом Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України від 20.09.2017 № 22/3/1-П-1788 позивачеві на його звернення від 18.08.2017 повідомлено про те, що після набрання чинності 07.11.2015 Закону № 580-VIII у структурних підрозділах апарату, закладах та установах Міністерства внутрішніх справ України посад, які заміщуються особами рядового і начальницького складу, немає і введення таких посад чинним законодавством не передбачено.

22. Листом, за підписом заступника голови Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, від 15.12.2017 № 20/225 позивача на виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017 у справі № 806/1558/17 та його запиту на доступ до публічної інформації від 18.05.2017 повідомлено зокрема про те, що він станом на 18.05.2017 штатним працівником Міністерства внутрішніх справ України не являється. Посадові права та обов`язки за посадою старшого слідчого відділу розслідування ДТП Житомирського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, на якій ОСОБА_1 був поновлений згідно з постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.03.2017 у справі № 806/2073/15, станом на момент подання запиту відсутні. Адресу робочого місця позивача станом на 18.05.2017 не визначено у зв`язку з його відсутністю та неможливістю, визначеною на законодавчому рівні, виконувати ОСОБА_1 будь-які повноваження працівника міліції. Належність позивача до органів внутрішніх справ та факт проходження ним служби в органах внутрішніх справ станом на момент подання запиту було визначено наступними документами: наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 21.03.2017 № 5 о/с; постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.03.2017 у справі № 806/2073/15.

23. Листом, за підписом заступника голови Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, від 15.12.2017 № 20/224 на виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2017 у справі № 806/2514/17 та запиту ОСОБА_1 на доступ до публічної інформації від 18.08.2017 останнього повідомлено про те, що у період часу з 07.03.2017 по 22.06.2017 позивач штатним працівником Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області (Житомирського міського відділу) не являвся. Будь-яких посадових обов`язків за посадою старшого слідчого відділу розслідування ДТП Житомирського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, на якій ОСОБА_1 був поновлений згідно з постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.03.2017 у справі № 806/2073/15 та перебував до 22.06.2017, позивач не мав.

24. Листом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 06.03.2018 № 31/26-2018 на виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2018 у справі № 806/2668/17 та за результатами повторного розгляду запиту ОСОБА_1 на отримання публічної інформації останнього повідомлено про те, що станом на 13.06.2017 (момент подання запиту) у Головному управлінні Національної поліції в Житомирській області було наявних 50 вакантних посад. Ці посади указано в списку, який додається. Викладена інформація підтверджується списком вакантних посад та наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 08.06.2017 № 473, копія якого також додається. Станом на 13.06.2017 інших вакантних посад, які не вказані в списку, у Головному управлінні Національної поліції в Житомирській області не було. Надана інформація щодо наявних вакантних посад у Головному управлінні Національної поліції в Житомирській області є достовірною, повною, точною та відображає всі запитувані ОСОБА_1 питання станом на 13.06.2017.

25. Не погоджуючись із такими діями відповідачів, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Позиція Верховного Суду

26. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

27. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

28. Предметом перегляду у касаційному порядку є позовні вимоги лише в частині розміру стягнутого середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

29. Верховний Суд направляючи справу на новий розгляд в частині вимог щодо вирішення питання про порядок обчислення належного до виплати позивачеві середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виходив з того, що на момент звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ (22.06.2017) норми спеціального нормативно-правового акта, Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, який затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, набрали законної сили, тому дійшов висновку про протиправність застосування судами до спірних правовідносин Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

30. Суди попередніх інстанцій при новому розгляді справи при вирішенні питання про порядок обчислення належного до виплати позивачеві середнього заробітку за час вимушеного прогулу застосували до спірних правовідносин положення Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, про яке наголошувалось у постанові Верховного Суду від 26.02.2020.

31. Водночас судом першої інстанції не було визначено розміру такого заробітку у встановленому законодавством порядку. Суд апеляційної інстанції залишив поза увагою вказану обставину.

32. Частиною другою статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

33. Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 14.01.2014 у справі № 21-395а13, сформулював правову позицію, згідно якої суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за втановленими законодавством правилами.

34. Верховний Суд підтримує цю позицію, зокрема, у постановах від 14.03.2018 у справі № 822/1832/16, від 24.10.2018 у справі № 820/5932/16, від 19.06.2019 у справі № 2-а-1648/00(2-а/215/15/16), від 01.09.2019 у справі № 820/1446/17 та ін., та звертає увагу, що при визначенні розміру такого заробітку суд повинен навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню з відповідача.

35. Однак, суд першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи позов в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, не дослідили питання обчислення середньої заробітної плати, не визначили її розмір та відповідно не навели у своїх рішеннях розрахунків належних до стягнення сум.

36. Вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судів як першої так і апеляційної інстанцій, а суд касаційної в силу положень частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України позбавлений можливості встановлювати нові обставини та вирішувати питання про достовірність доказів.

37. За наведених обставин, Верховний Суд приходить до висновку, що судові рішення попередніх інстанцій про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ґрунтуються на неповно встановлених обставинах справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

38. Відповідно до частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або; 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

39. Оскільки судами першої та апеляційної інстанцій на підставі належних та допустимих доказів не було з`ясовано належним чином обставини справи, в той час як їх встановлення впливає на правильність вирішення спору, Верховний Суд дійшов висновку, що рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

40. При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно взяти до уваги викладене в цій постанові і встановити обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Висновки щодо розподілу судових витрат

41. Відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

42. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі № 806/1914/17 скасувати.

3. Справу № 806/1914/17 направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції - Житомирського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж. М. Мельник-Томенко

Судді А. В. Жук

Н. М. Мартинюк