Справа № 497/1327/2021
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2022 р.м.ОдесаСправа № 497/1327/2021
Головуючий в 1 інстанції: Раца В.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Єщенка О.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 01 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - начальник відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " Ізмаїльського прикордонного загону Південного РУ ДПС України підполковник Дзюра Руслан Михайлович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ізмаїльського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі ВЧ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - начальник відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВЧ підполковник Дзюра Р.М., в якому просив постановити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову №147418, винесену 04.06.2021 року начальником відділу прикордонної служби Болград» І категорії (тип Б) підполковником ОСОБА_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.202 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень, а також закрити провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 01 листопада 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення №147418 від 04 червня 2021 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.202 КУпАП за те, що він 03.06.2021 року о 18 годині 50 хвилин в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Виноградівка-авто», знаходився в контрольованому прикордонному районі без документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги п.7 Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 року, з накладенням адміністративного стягнення у виді 170 грн. штрафу (а.с.39-40).

Прийняття вказаної постанови і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції вважав, що під час адміністративного затримання до позивача застосовано спецзасіб «кайданки» («наручники»), в результаті чого він був позбавлений права пред`явити документ, який посвідчує його особу.

Крім того, відповідачем не доведено, що працівники ДПСУ вимагали у позивача пред`явити необхідні документи для встановлення його особи.

Також суд зазначив, що факт знаходження водійського посвідчення на ім`я позивача підтверджується змістом акту прийняття-передачі тимчасово затриманого транспортного засобу для зберігання, складеного 03.06.2021 року контролером арештмайданчику №9 (Одеська область, м.Арциз, пров.Транспортний, 2Б) при прийнятті від поліцейського СРПП Болградського РВП Константинова І.С. належного позивачу автомобіля «Mercedes - Benz».

Відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що не відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Так, положеннями ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом МВС України від 18.03.2013 року №898 була затверджена Інструкція з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення.

В пункті 2 розділу 1 Інструкції зазначено, що ця Інструкція визначає порядок оформлення, розгляду та обліку матеріалів справ про адміністративні правопорушення, протидію яким відповідно до статті 222-1, пункту 1 частини першої та пункту 16 частини другої статті 255 КУпАП віднесено до компетенції державної прикордонної служби України.

Відповідно до п.1 розділу 3 Інструкції, щодо кожного факту вчинення адміністративного правопорушення, протидію якому віднесено до компетенції Держприкордонслужби, невідкладно, але не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення в пункті пропуску через державний кордон України, або контрольному пункті в`їзду-виїзду, або контрольованому прикордонному районі особи, яка вчинила правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, за винятком випадків, передбачених статтею 258 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Зі спірної постанови про накладення адміністративного стягнення №147418 від 04 червня 2021 року вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.202 КУпАП, оскільки він 03.06.2021 року о 18 годині 50 хвилин в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Виноградівка-авто», знаходився в контрольованому прикордонному районі без документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги п.7 Положення про прикордонний режим затвердженого постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 року, з накладенням адміністративного стягнення у виді 170 грн. штрафу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 року №1147 «Про прикордонний режим», затверджено Положення про прикордонний режим.

Відповідно до п.7 Положення встановлено, що громадяни України в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу.

Відповідно до пп.1 п.2 Положення встановлено, що документами, які посвідчують особу громадянина України є: паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, службове посвідчення, посвідчення водія чи інший виданий державним органом документ, який має такі обов`язкові реквізити, як прізвище, ім`я, по батькові, фотокартку, підпис відповідальної посадової особи, відбиток печатки або штампу установи, яка видала документ, дату видачі.

Адміністративна відповідальність за ст.202 КУпАП настає за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду.

В обґрунтування власної правової позиції позивачем зазначено, що перебуваючи 03.06.2021 року на міжнародному пункті пропуску «Виноградівка-авто» він мав при собі водійське посвідчення, яке знаходилося у підлокітнику автомобіля «Mercedes Benz», що свідчить (на думку позивача) про відсутність підстав для притягнення його до відповідальності згідно ст.202 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з вказаними посиланнями та зазначає, що відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, матеріали справи містять відеозапис за участю позивача, на якому зафіксований останній, а також працівник прикордонної служби, яким було чітко зазначено позивачу про його протиправне перебування у відповідному прикордонному районі без документів, що посвідчують його особу, водночас, позивачем не було вчинено жодних належних та достатніх дій щодо надання документів, що посвідчують його особу.

Посилання позивача на ту обставину, що під час затримання до нього застосовано спецзасіб «кайданки» («наручники»), в результаті чого він був позбавлений права пред`явити документ, який посвідчує його особу, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки застосування спецзасобу «кайданки» не позбавляє можливості таку особу чітко і однозначно артикулювати щодо наявності в нього документів, що посвідчують його особу.

При цьому в контексті вищезазначеного, колегія суддів також враховує відеозаписи, що знаходяться в справі, на яких зафіксований момент намагання «прориву» позивачем на автомобілі через державний кордон (з застосуванням спецзасобів для примусової зупинки) та інші записи, на яких відображено неадекватну поведінку позивача.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на ту обставину, що факт наявності водійського посвідчення підтверджується змістом акту прийняття-передачі тимчасово затриманого транспортного засобу для зберігання, складеного 03.06.2021 року контролером арештмайданчику №9 (Одеська область, м.Арциз, пров.Транспортний, 2Б) при прийнятті від поліцейського СРПП Болградського РВП Константинова І.С. автомобіля «Mercedes - Benz», оскільки здача вказаного транспортного засобу та відповідне фіксування наявності посвідчення відбулись вже в іншому місці (тобто не на міжнародному пункті пропуску «Виноградівка-авто») та в пізніший час, при цьому, суд враховує, що у відзиві відповідачем було зазначено про прибуття до пункту пропуску «Виноградівка-авто» 03.06.21 року об 21:30 дружини позивача, яка надала документи позивача, що не було спростовано позивачем.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на ту обставину, що всупереч ст.279 КУпАП та Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, уповноважена особа ДПСУ розпочала розгляд справи позивача без його участі; уповноважена особа ДПСУ не забезпечила належного повідомлення позивача про місце і час розгляду його справи, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення №147418 від 03.06.2021 року наявний запис про те, що розгляд справи відбудеться 04.06.2021 року о 10.30 у приміщенні відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за відповідною адресою.

При цьому, 03.06.2021 року в складеному протоколі відносно громадянина ОСОБА_1 було зроблено запис про відмову у підписі позивачем, про що наявні підписи двох понятих, позивачу під час його відмови від підпису неодноразово сповіщалось про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог п.3 статті 278 КУпАП, що не було спростовано позивачем.

З огляду на вказані ж обставини (в контексті наявності правових підстав для розгляду справи щодо позивача 04.06.21 року), колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на його перебування на лікарняному з 04.06.21 року, в тому числі з урахуванням відсутності у справі будь-яких доказів щодо здійснення позивачем повідомлення відповідача про хворобу та/або подання прохання про перенесення розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, приймаючи до уваги все вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції неправильно надана оцінка фактичним обставинам справи та допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) Державної прикордонної служби - задовольнити, рішення Болградського районного суду Одеської області від 01 листопада 2021 року скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Ізмаїльського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - начальник відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " Ізмаїльського прикордонного загону Південного РУ ДПС України підполковник Дзюра Руслан Михайлович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Єщенко О.В. Шевчук О.А.