Справа № 300/1043/22
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2022-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
"25" квітня 2022 р. Справа № 300/1043/22
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитин Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Бачук Роман Васильович, звернувся до суду з адміністративним позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання здійснити перереєстрацію автомобіля марки ВАЗ, модель 210994, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1600 см3, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 залишено дану позовну заяву без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам, визначеним статтями 123, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом: подання належно оформленої позовної заяви із правовим обґрунтуванням в описовій частині заявлених правових вимог та належно оформленою прохальною частиною; подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого приписами частини 2 статті 122 КАС України та навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження даних доводів.
На виконання вимог ухвали суду від 22.02.2022, від позивача 18.04.2022 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви відповідно до якої долучено належним чином засвідчені письмові докази на яких ґрунтуються позовні вимоги, копії яких додано до заяви.
Також, позивачем подано заяву від 18.04.2024 про поновлення строку звернення до суду, яка мотивована тим, що згідно відповіді від 02.02.2021 №31/9/1/204 на адвокатський запит від 25.01.2021, відповідачем відмовлено позивачу у перереєстрації автомобіля. Після цього було отримано нові витяги з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 12.03.2021, пред`явивши які, до відповідача, позивач спробував здійснити позасудове врегулювання даного спору, але отримав знову відмову в перереєстрації свого автомобіля. Після чого позивач звернувся знову до адвоката, яким було надіслано адвокатський запит до відповідача з метою з`ясування причин повторної відмови в перереєстрації автомобіля, на який отримано відповідь від 26.11.2021. А відтак, на думку представника, позивачем не порушено строк звернення до суду оскільки з дати отримання останньої та остаточної відповіді від відповідача пройшло менше трьох місяців. В зв`язку із наведеним просить суд поновити строк звернення до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з даним адміністративним позовом.
При вирішенні питання щодо визнання причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними, суд зазначає наступне.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.
Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно із частиною 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, встановленим строком для звернення до адміністративного суду із зазначеними вище позовними вимогами є шестимісячний строк.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17.07.1997 р.) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 р. (справа "Каменівська проти України"), "право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані".
Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").
Суд зазначає, що дотримання строків звернення до суду з позовною заявою є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Це дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.
Виходячи з вищевикладеного, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Із змісту адміністративного позову слідує, що позивач просить суд зобов`язати здійснити перереєстрацію автомобіля марки ВАЗ, модель 210994, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1600 см3, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
З матеріалів позовної заяви вбачається, що згідно відповіді від 02.02.2021 №31/9/1/204 на адвокатський запит від 25.01.2021, відповідачем відмовлено позивачу у перереєстрації автомобіля марки ВАЗ, модель 210994, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1600 см3, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 у зв`язку із відсутністю документів про остаточний розрахунок, оскільки транспортний засіб був придбаний у кредит.
Відтак, суд зазначає, що позивачу стало відомо про порушення своїх прав із відповіді від 02.02.2021 №31/9/1/204 на адвокатський запит від 25.01.2021, в той же час, даний адміністративний позов подано до суду лише 17.02.2022, тобто із пропущенням строку звернення до адміністративного суду, встановлений статтею 122 КАС України.
В обґрунтування поважності підстав пропуску строку звернення до суду, представником позивача зазначено, що ОСОБА_1 було здійснено позасудове врегулювання даного спору, а відтак, ним не порушено строк звернення до суду оскільки з дати отримання останньої та остаточної відповіді від відповідача пройшло менше трьох місяців.
Суд зазначає, що досудове врегулювання спору полягає у вчиненні сукупності дій, за допомогою якого юридичний конфлікт вирішується без звернення до суду шляхом досягнення угоди між сторонами або відмови однієї або обох сторін від взаємних претензій. Застосування або незастосування інституту досудового врегулювання спорів є виключним правом особи, за винятком встановлених у законі випадків.
Втім, жодних доказів позасудового врегулювання спору позивачем не надано, тоді як відмови відповідача листами від 02.02.2021 та 26.11.2021 є ідентичними та стосуються не надання документів про остаточний розрахунок за транспортний засіб придбаний у розстрочку.
Однак, суд звертає увагу, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відтак, сам факт звернення позивача та його представника до відповідних органів із заявами чи запитами, не змінює моменту з якого він повинен був дізнатись про порушення своїх прав. Зазначене свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.
При цьому будь-яких інших доводів які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій з 02.02.2021 щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.
В зв`язку із наведеним, суд дійшов висновку, що позивач не обґрунтував дотримання строків звернення до суду та не подав належні і допустимі докази на підтвердження існування об`єктивних причин, які унеможливили подання позовної заяви у строк, встановлений процесуальним законом.
За таких обставин, суд вважає, що позов поданий позивачем із пропущенням строків звернення до адміністративного суду, встановлених частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а підстав для поновлення зазначеного процесуального строку немає.
Частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Оскільки, ОСОБА_1 подано позов після закінчення строків, встановлених законодавством, а наведені позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду не визнані судом поважними, суд прийшов до переконання, що позовна заява підлягає поверненню.
На підставі наведеного, керуючись статтями 122, 123, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з адміністративним позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, з підстав, визначених у заяві про поновлення процесуального строку від 18.04.2022.
Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Бачук Роман Васильович, до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені частиною 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Микитин Н.М.