Справа № 559/787/22
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/787/22
Провадження № 2-а/559/24/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

представника позивача - адвоката Вишковської В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно Рівненської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом, поданим представником адвокатом Вишковською Валентиною Іванівною в інтересах ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції у Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

представник - адвокат Вишковська В.І. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до ГУНП в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія БАБ № 627305 від 20.02.2022. В обгрунтування позову зазначає, що дійсно 20.02.2022 позивач керував транспортним засобом "Volkswagen Passat В6", номерний знак НОМЕР_1 , на підставі довіреності, виданої власником автомобіля - ПП "Кемп-авто" та повертаючись у м. Дубно в с. Вишневе був зупинений працівниками поліції. Зазначає, що без пояснень причин зупинки, йому працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився та результат такого огляду був негативний. Однак, працівники поліції склали на нього постанову за керування транспортним засобом, не зареєстрованим у встановленому законом порядку. У позові зазначається, що ОСОБА_1 пояснював праціникам поліції про те, що даний транспортний засіб не в його власності, а тому у нього відсутній обов`язок здійснювати таку реєстрацію останнього. Зазначається, що працівники поліції не роз`яснили йому прав та обов`язків, не забезпечили моливості скористатися правовою допомогою. На підставі зазначеного, просить скасувати оскаржувнаоу постанову та закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 19.04.2022 задоволено клопотання ОСОБА_1 та поновлено строк на звернення до суду з адміністративним позовом, прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі із призначенням судового засідання для розгляду справи по суті. Окрім того, витребувано у ГУНП у Рівненській області матеріали, які стали підставою винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі, серія БАБ № 627305 від 20.02.2022 відносно ОСОБА_1 .

Інших процесуальних дій не вчинялося.

У судовому засіданні представниця позивача позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, вказаних у останньому. Зазначила, що дійсно позивач керував транспортним засобом без належної реєстрації, однак обов`язок такої реєстрації лежить на власнику транспортного засобу, а ОСОБА_1 таким власником не значиться.

Відповідач ГУНП в Рівненській області явки свого представника у судове засідання не забезпечив, будучи належно повідомленим про дату, час та місцен розгляду справи. Відзиву на позов та витребовуваних судом матеріалів, які стали підставою винесення оскаржуваної постанови не надав.

Як вбачається із ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею; якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, а відтак суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності позивача та представника відповідача, але за наявності представника позивача.

Заслухавши представника позивача, дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ № 627305 від 20.02.2022, винесеної поліцейським Млинівського відділення Дубенського відділу поліції ГУНП у рівненській області Шмід О.І. (а.с. 9), ОСОБА_1 20.02.2022 о 02:18 год у с. Вишневе по вул. Центральна керував автомобілем "Volkswagen Passat В6", номерний знак НОМЕР_1 , не зареєстрованим в установленому порядку чим порушив п. 30.1 ПДР, чим свкоїв адміністраине правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, за що до останнього застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 850 грн. Постанова підписана особисто ОСОБА_1 . У графі "до постанови додаються" - прочерк.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, має статус учасника бойових дій, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 , виданим 27.06.2013 Дубенським РВ УМВС України в Рівненській області (а.с. 7) та посвідченням серії НОМЕР_3 , виданого 13.11.2020 (а.с. 8).

Як вбачається із митної декларації від 20.01.2022 (а.с. 10-11), електронне декладування автомобіля "Volkswagen Passat В6", кузов номер НОМЕР_4 , здійснено 20.01.2022 та видано номерний знак НОМЕР_1 , декларант - приватне підприємство "Кемп-авто", який є покупцем, що підтверджується Сommercial invoice від 18.01.2022 (а.с. 13).

Відповідно до довіреності від 18.02.2022 (а.с. 12), виданої строком на один рік, ПП "Кемп-авто" надало ОСОБА_1 право на перевезення та переганяння (керування) по Україні транспортного засобу "Volkswagen Passat В6", кузов номер НОМЕР_4 .

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 30.1 ПДР України, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Згідно п. 2.1 "б" ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб, що вбачається із п. 2.2 ПДР України.

Як вбачється із п. 2.9 "в" ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

З огляду на зазначне, суд констатує, що обов`язок реєстраці транспортного засобу лежить на власнику останнього, про що також і зазначала представниця позивача.

Однак, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП за керування транспортним засобом, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, а не за нездійснення реєстрації такого транспорного засобу.

При цьому ч. 6 ст. 121 КУпАП перебдачає адміністративну відповідальність саме за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тобто дій ОСОБА_1 саме за керування транспортним засобом, який не зареєстрований у встановленому законом порядку вірно кваліфіковані працівником поліції і враховуючи досліджені матеріали справи щодо дійсної відсутності такої реєстрації станом на час і дату вчинення правопорушення, суд вбачає притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП законною та правомірною.

Суд не вбачає обґрунтованими твердження представника позивача щодо нероз`яснення позивачу прав та обов`язків, та не забезпечення права на захист під час розгляду справи, як таке, що не підтверджено будь-якими доказами, а відповідно до ч. 1 ст 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу та не спростовується ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вбачає належними, достовірними і достатніми докази, які досліджені у судовому засіданні, щодо керування позивачем транспортним засобом "Volkswagen Passat В6", номерний знак НОМЕР_1 , без належної реєстрації, підтвердження якої останній мав вимагати у власника транспортного засобу з отриманням такого транспортного засобу у користування для реалізації наданого права на керування останнім. При цьому, притягення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП із винесенням постанови є належним виконнанням працівниками поліції своїх повноважень при виявленні вказаного правопорушення, а незазначення додатків у оскаржуваній постанові не спростовує встановленого у судовому засіданні факту керування позивачем автомобілем без належної реєстрації останнього, а відтак у позові слід відмовити.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на вказане, суд вбачає підстави залишення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ №627305 від 20.02.2022 без змін, а позовну заяву без задоволення, а відтак у позові ОСОБА_1 слід відмовити.

Щодо вирішення питання про судові витрати у справі в порядку ст. 139 КАС України, то зважаючи на відмову у задоволенні позову, відсутні підстави для стягнення понесений позивачем витрат із бюджетних асигнувань відповідача. При цьому, відповідач про наявність будь-яких витрат у даній справі не заявляв, а відтак судом не встановлено таких витрат, понесених відповідачем, які необхідно стягнути із позивача на його користь.

На підставі вказаного, керуючись ст. 19 Крнституції України, ст.ст. 2, 6, 77, 205, 139, 241-246, 250-251, 286 КАС України, суд

вирішив:

у позові, поданому представником адвокатом Вишковською Валентиною Іванівною в інтересах ОСОБА_1 (ідентифікацій код НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного Управління Національної поліції у Рівненській області (, місцезнаходження: м. Рівне, вул. Хвильового, 2, Рівненської області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 27 квітня 2022 року.

Суддя М.В. Панчук