Справа № 640/27574/20
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2021 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перерахунку пенсії, передбаченого пп. «в» п. 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-виробничого складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року № 418 «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсії за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу» у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року № 713, починаючи з 01 березня 2017 року;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування обмежень граничного розміру при нарахуванні та виплаті пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії відповідно до пп. «в» п. 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-виробничого складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року № 418 «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсії за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу» у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року № 713, починаючи з 01 березня 2017 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату пенсії без обмежень граничного розміру пенсії, з урахуванням раніше здійснених виплат, починаючи з 01 березня 2017 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2021 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. Скаржник вказує на те, що жодним законом України не передбачено поділ пенсіонерів на категорії з огляду на розмір нарахованої пенсії. Позивач наголошує на тому, що пенсіонери які мають більший страховий страж і сплатили до пенсійного фонду більшу страхову суму мають право на отримання більшої пенсії. У зв`язку з цим не можна стверджувати, що відповідно до закону усі пенсіонери перебувають у рівному становищі стосовно розміру отримуваної пенсії. Також позивач вважає, що Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, адже він не регулює правовідносини щодо пенсійного забезпечення. Натомість завданням цього Закону є визначення організаційно-правових засад запобігання та протидії дискримінації з метою забезпечення рівних можливостей щодо реалізації прав і свобод людини та громадянина.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що пенсію ОСОБА_1 обчислено на підставі документів, які містяться в матеріалах пенсійної справи та відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2021 року - без змін, виходячи із такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, призначену як працівнику льотного та льотно-випробувального складу, відповідно до ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 19 серпня 2020 року, в якій просив здійснити перерахунок належної йому пенсії відповідно до пп. «в» п. 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-виробничого складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року № 418, без обмеження її граничного розміру.

Листом від 22 вересня 2020 року № 21510-22083/К-02/8-2600/20 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про те, що перерахунок пенсії йому проведено відповідно до пп. «в» п. 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-виробничого складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року № 418 зі змінами.

Також зазначеним листом повідомлено, що положеннями Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» встановлено тимчасові обмеження розміру виплачуваної пенсії.

Не погоджуючись із такими діями Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що законодавством передбачено право позивача на перерахунок пенсії в разі збільшення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що у заявлений період з 2017 року по 2020 рік перерахунок належної позивачу пенсії здійснювався на підставі пп. «в» п. 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-виробничого складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року № 418, проте розмір пенсії обмежено граничним розміром відповідно до Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Також суд першої інстанції зазначив, що відповідні положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування. Суд першої інстанції при вирішенні справи врахував особливості застосування вказаного Закону, визначені в постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 580/234/19.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69).

Згідно з пп. «в» п. 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-виробничого складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року № 418 (далі - Порядок) у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить заперечень проти висновків суду першої інстанції про те, що протягом 2017-2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснювало перерахунок пенсії з дотриманням вимог пп. «в» п. 7 Порядку.

Вимоги апеляційної скарги позивача про скасування рішення суду від 19 жовтня 2021 року ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для обмеження розміру пенсії.

Згідно зі ст. 2 вказаного Закону максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів2, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати 10740 гривень.

Як раніше зазначалося, ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років, призначену як працівнику льотного та льотно-випробувального складу, відповідно до ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення», посилання на який міститься в ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Крім того, пп. 5 п. 6 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» аналогічними за змістом нормами щодо обмеження максимального розміру пенсії було доповнено ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідні положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» є чинними, не визначні в установленому законом порядку неконституційними, у зв`язку з чим є обов`язковими для застосування під час нарахування і виплати пенсії на підставі нормативно-правових актів, зазначених у ст. 2 цього Закону.

Верховний Суд також неодноразово наголошував на тому, що з часу набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у ст. 2 вказаного Закону). Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Така правова позиція була викладена в постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 580/234/19, на яку посилався суд першої інстанції, та у подальшому підтримана в інших постановах Верховного Суду, зокрема, від 27 січня 2021 року у справі № 344/1326/17 та від 10 вересня 2021 року у справі № 580/5238/20.

Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» за своїм змістом є законом, що регулює відносини у сфері пенсійного забезпечення та становить частину законодавства про пенсійне забезпечення в Україні у розумінні Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Обмеження максимального розміру пенсії, встановлені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», не є такими, що нівелюють закладений у ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підхід до нарахування пенсії, відповідно до якого розмір пенсії залежить від заробітної плати (доходу) застрахованої особи та коефіцієнту її страхового стажу.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2021 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення , а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Є.В. Чаку