Справа № 301/261/22
Суддя: Пітерських М. О.
Дата ухвалення: 2022-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 301/261/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" квітня 2022 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови серії ВМ №00003116 від 14 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови серії ВМ №00003116 від 14.12.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в кінці грудня 2021 року ОСОБА_1 отримав лист з копією постанови Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00003116 від 14.12.2021 року про накладення на нього штрафу у розмірі 34000 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що «14.12.2021 року провідний фахівець відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Соколюк Л.М., розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10021, установив 04.12.2021 року о 3 год. 32 хв. за адресою М-25 км 13+199, Закарпатська зафіксовано транспортний засіб «VOLVO FН42ТВ», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України загальної маси транспортного засобу на 26% (16,013 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 19,3% (9,263 тон), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП». Керуючись ст. 14-3, 229, 279-5 - 279-8 і 284 КУпАП постановив притягнути позивача до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що не відповідає вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Мініфраструктури №512 від 27.09.2021 року (далі Інструкція №512).

При перетині позивачем кордону фактична маса автомобіля неодноразово перевірялась митницею як при перетині ним угорського кордону, так і при в`їзді в Україну.

Протягом всього маршруту проводились контрольні зважування, на яких не виявлено жодних порушень габаритно-вагових норм.

04.12.2021 року позивач здійснював перевезення вантажу за маршрутом Італія (Коссано-Бельбо) - Україна (Львів) протяжністю близько 1800 км. Згідно міжнародної товарно-транспортної накладної СМR А№952616 від 01.12.2021 року та доданої до неї фактури №533, вантаж - вино в пляшках в картонній упаковці складався з 29 палет загальною масою 22080,00 кг. При перетині угорського та українського кордонів відповідність маси товару підтвердили як митні органи Угорщини 03.12.2021 року, так і України - Закарпатська митниця ДФС 04.12.2021 року, проставивши відмітки (печатки) на ТТН СМR А№952616 від 01.12.2021 року «під митним контролем».

04.12.2021 року під час перетину українського кордону в пункті пропуску ТИСА Закарпатська митниця ДФС провела зважування автомобіля о 02.30 год., що підтверджує довідка ДП «Укрінтеравтосервіс» про результати зважування. Згідно вказаної довідки станом на 02.30 год. 04.12.2021 року загальна вага автомобіля з вантажем складала 36,13 тон при нормі 40,8 тон.

В розрізі осей маса на вісь 1 становила 6,67 т, на вісь 2 - 9,09 т, вісь 3 - 6,82 т, вісь 4 - 6,9 т, вісь 5 - 6,65 т.

Згідно свідоцтва про реєстрацію, маса автомобіля «VOLVO FН42ТВ» без навантаження становить 8,63 т, напівпричепа «КОGEL» 6,52 т, що в сумі становить 15,15 т. Тобто якщо брати до уваги дані вказані в техпаспорті і в ТТН, то загальна маса автомобіля з вантажем становить 15,15+22,08 = 37,23 т. Розбіжність в 1,1 тону між масою 36,13 т і 37,23 т, що становить 3% від 36,13 т, можливо є похибкою комплексу зважування. Таким чином, станом на 03.32 год. (через 1 год. після митного оформлення) вказані в оскаржуваній постанові дані про перевищення загальної маси транспортного засобу на 26% (16,013 тон) не є можливим та не відповідає дійсності, а маса транспортного засобу не могла становити 56,013 тон. Висновок про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, є передчасним і необгрунтованим, а склад даного адміністративного правопорушення відсутній.

Частиною 2 статті 132-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами та передбачено адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 і 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 року №30 (далі - Правила), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п.22.5 Правил дорожнього руху України на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів уразі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Тобто, об`єктивна сторона складу даного адміністративного правопорушення полягає в тому, що правопорушник має перевищити встановлені законодавством габаритно-вагові норми.

Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Висновок відповідача про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, є передчасним і необгрунтованим.

В даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Зважаючи на те, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, викладені висновки в оскаржуваній постанові є передчасним і необгрунтованим, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Після завершення перевезення відповідно до вимог постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами), з 04.12.2021 року ОСОБА_1 14 діб перебував на самоізоляції як особа, яка перетинала державний кордон на в`їзд в Україну. В період з 20.12.2021 року по 12.01.2022 року через хворобу позивач перебував на лікуванні. Дані обставини є особливими та непереборними, об`єктивно від нього не залежали та перешкоджали йому звернутись з даним позовом. З метою забезпечення права на судовий захист просив суд визнати поважними причини пропуску для звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою про скасування постанови серії ВМ №00003116 від 14 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП. Накладення штрафу в розмірі 34000 грн. покладає на позивача фінансові витрати та санкції.

ОСОБА_1 просив визнати поважними причини пропуску та поновити строк для звернення до суду з даним позовом, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00003116 від 14.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Іршавського районного суду від 31.01.2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 24.02.2022 року за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

22 лютого 2022 року представник відповідача Гладун К.А. через систему «Електронний суд» подала відзив на позов, згідно якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з їх необгрунтованістю (а.с. 41-89).

Відповідно до постанови ВМ №00003116 від 14.12.2021 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі встановлено, що 04.12.2021 року о 03 год. 32 хв. за адресою М-25, км 13+199 Закарпатська обл., зафіксовано транспортний засіб «VOLVO FН 42ТВ», державний номер « НОМЕР_1 », відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 26% (16,013 тон) та навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 19,3% (9,268 тон), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП. Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10021 свідоцтво про повірку технічного засобу (серія) UА.ТR.113-001_62/01F-21 дійсне до 22.09.2022 року.

Стосовно доводів позивача про те, що він не допустив перевищення нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 ПДР України. 04.12.2021 року о 03 год. 32 хв. за адресою М-25, км 13 + 199 Закарпатська обл., зафіксовано транспортний засіб «VOLVO FН 42ТВ», державний номер « НОМЕР_1 ». Вимірювальним обладнанням автоматичного пункту проведено точне вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортного засобу «VOLVO FН 42ТВ», державний номер « НОМЕР_1 », за результатами якого встановлено, що відповідальною особою допущено рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме: загальної маси транспортного засобу на 26% (16,013 тон) та навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 19,3% (9,268 тон).

Доводи позивача про те, що відповідність маси транспортного засобу нормативним параметрам, що визначені в пункті 22.5 ПДР України, підтверджена товарно-транспортною накладною є необґрунтованими з огляду на наступне. Відповідно до абзацу 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 №363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за №128/2568, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. Так само є необгрунтованими доводи позивача в якості підстави для задоволення позову про те, що транспортний засіб «VOLVO FН 42ТВ», державний номер « НОМЕР_1 », з цим самим вантажем було зупинено працівниками Управління Укртрансбезпеки та проведено зважування за допомогою стаціонарного вагового комплексу, за результатами якого не було зафіксовано перевищення нормативних параметрів, зазначених в п. 2.5 ПДР України.

Так, з доданої до позову квитанції вбачається, що зважування на стаціонарному ваговому комплексі було проведено 04.12.2021 року о 02.30 год., в той час як фіксація адміністративного правопорушення вимірювальним обладнанням Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10021 автоматичного пункту була здійснена 04.12.2021 року о 03 годині 32 хвилин. Таким чином, від моменту зважування транспортного засобу на стаціонарному пункті до моменту фіксації адміністративного правопорушення в автоматичному режимі сплив значний проміжок часу, впродовж якого могла відбутися зміна вагових параметрів транспортного засобу «VOLVO FН 42ТВ», державний номер « НОМЕР_1 ».

Фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10021. Технічні засоби автоматичних пунктів відповідають вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою КМУ від 24.02.2016 року №163. Згідно сертифікату перевірки типу, до 22.09.2022 року прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10021 відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 року №94.

Крім того, відповідно до сертифікату відповідності, виданого ДП «Укрметртестстандарт», прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10021 відповідає затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та застосовним вимогам Технічного регламенту. Для перевірки відповідності приладу таким вимогам були проведені випробування, викладені в 5.2. ДСТУ ОІМL R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробування», зокрема: випробування у русі згідно п.5.2.1.1; випробування для оцінення похибки під час випробування в русі згідно п. 5.

За змістом Закону України №1534 від 03.06.2021 року, який набув чинності 01.10.2021 року, було внесено зміни до Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: пункт (пункт третій) статті 48 після частини другої доповнити двома новими частинами такого змісту:

«При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/ напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження.»

У зв`язку із вказаним вище, ТТН не тільки не має ознак первинного документу, вона ще й не відповідає за своїм змістом встановленим нормам спеціального Закону. А відтак не може сприйматися судом як належний та допустимий доказ.

Також позивачем зазначається про невідповідність оскаржуваної постанови Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Мінінфраструктури від 27.09.2021 року №512.

Слід зазначити, що згідно з п.3 Інструкції №512 під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції. Отже, Інструкцією №512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові, в залежності від обставин вчинення порушення.

Постанова, винесена відносно ОСОБА_1 , в повній мірі відповідає Формі, затвердженій додатком 1 Інструкції №512. Стосовно вимог до змісту постанови необхідно керуватися виключно ст. 283 КУпАП, відповідно до якої постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Вважала, що оскаржувана постанова відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить необхідну інформацію, передбачену КУпАП.

Максимально дозволені загальна маса та навантаження на строєні осі транспортного засобу зазначена шляхом посилання на п.22.5. ПДР України (40 тон та 22 тони відповідно). Інша інформація, яка формує об`єктивну сторону порушення, не лише міститься в постанові, але й підтверджується інформаційними файлами та даними фотофіксації, які додаються до даного відзиву. Не відповідає дійсності твердження позивача про те, що в постанові не зазначені місце, дата, час вчинення порушень, дата і час фіксації, максимальне дозволене навантаження на вісь. Решта інформаційних даних, про відсутність яких наголошує позивач (смуга, напрямок руху, тип, ширина, висота, довжина транспортного засобу, міжосьова відстань, тощо), не має значення для встановлення події правопорушення. Таким чином, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортного засобу, визначених п.22.5 ПДР України доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу. Перевищення нормативних параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР України було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16% щодо навантаження на осі. Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси транспортного засобу здійснюється за формулою:

?100%, де Мфакт - фактична маса транспортного засобу, зафіксована в автоматичному режимі, Ммакс - максимально допустима п. 22.5 ПДР України загальна маса транспортного засобу.

Навантаження на строєні осі: ?100%.

Розміри відсотків 26% (маса) та 19,3% (навантаження на осі), отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в постанові.

Крім того, вимоги до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, також закріплені в п.17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженому постановою КМУ від 27.12.2019 року №1174 «Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт» (далі по тексту Порядок №1174).

Відповідно до п.17 Порядку №1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Таким чином, оскаржувана постанова відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить необхідну інформацію, передбачену вищезазначеним законодавчим вимогам.

Позивачем було зазначено, що оскаржувана постанова не містить наступних даних: категорія транспортного засобу; тип транспортного засобу; повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина; розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей; фактична міжосьова відстань; фактична шинність (кількість коліс на вісі), виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

Відповідно до п.15 Порядку №1174 вищезазначені відомості входять до складу метаданих. Відповідно до п.2 Порядку №1174 інформаційний файл - упорядкована сукупність відомостей про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом. Відповідно до п.16 Порядку №1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Таким чином, посадовою особою під час розгляду справи були враховані вищезазначені дані, однак ні КУпАП, ні Порядком №1174 не передбачено внесення таких даних до постанови про адміністративне правопорушення. Оскаржувана постанова, згідно вимог п.17 Порядку №1174 містить пряме зазначення про те, що позивач допустив «рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України», в якому безпосередньо і зазначені відповідні нормативні параметри. Пункт 22.5 ПДР України не передбачає диференціацію нормативних вагових параметрів в залежності від ділянки дороги, що унеможливлює помилкове тлумачення у вказаному аспекті.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 30.01.2009 року №Н-35267-18 вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України. Таким чином, у випадку, якщо інструкцією передбачений порядок дій чи додаткові вимоги до рішення суб`єкта владних повноважень, не визначені законом та які ним безпосередньо не вимагаються, поведінка суб`єкта, який діє на виконання норм Конституції та законів України, не може бути поставлена під сумнів, а його рішення, зокрема, постанова, у випадку відповідності її Конституції України та законам України, не може бути скасована лише з міркувань, коли норми підзаконного акту передбачають інший порядок її оформлення.

Стосовно доводів позивача про те, що допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2%, то позивачем було зазначено, що відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 року №30, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Однак позивачем жодним чином не вказано, яким чином зміст оскаржуваної постанови суперечить вищезазначеній нормі. Так, відповідальність за ч.2 ст.132-1 КУпАП наступає у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% включно. В оскаржуваній постанові зафіксовано перевищення вагових норм транспортним засобом на 5 та більше відсотків. Крім того, в п.17 Порядку №1174 зазначено, що у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Самі ж перевищення нормативних параметрів зазначених у п.22.5 ПДР України були встановлені із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги.

Відсоткове перевищення навантаження на осі транспортного засобу здійснюється із врахуванням 16% відсоткової похибки. Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення навантаження на осі транспортного засобу здійснюється за формулою: ?100%, де Мфакт - фактичне навантаження на осі транспортного засобу, зафіксована в автоматичному режимі; Ммакс - максимально допустиме п.22.5 ПДР України маса навантаження на осі.

Тож вказані у постанові розміри перевищення нормативних параметрів зазначених у п.22.5 ПДР України є вірними та сумнівам не підлягають.

Доводи позивача, викладені у позовній заяві, явно не спростовують факт наявності події адміністративного правопорушення за ч.2 ст.132-1 КУпАП, а отже, враховуючи, що сам по собі факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених п.22.5 ПДР України доведений належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу, підстави для задоволення позовної заяви відсутні, а оскаржувана постанова є правомірною.

Пунктом 22.5 ПДР України встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. При цьому, приписами ч.2 цієї статті визначено наступне порушення: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Суб`єкт відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП, визначено в ст.14-3 КУпАП, в якій зазначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Та обставина, що належний позивачу транспортний засіб здійснював рух автомобільними дорогами загального користування та перевозив вантаж з перевищенням нормативних параметрів, визначених п.22.5 ПДР України без отримання на те спеціального дозволу формує в його (позивача) діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Вважала, що подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові, а також підтверджуються: 1) фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт; 2) відеозаписом руху транспортного засобу через автоматичний пункт. Вказані докази також містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за наступним посиланням: https://wіm.dsbt.gov.ua/r/а/ВМ00003116/, посилання на веб-сайт в мережі Інтернет міститься в оскаржуваній постанові. Так само оскаржувана постанова містить ідентифікатор доступу до веб-сайту. Таким чином, вони можуть бути перевірені судом на предмет їх належності, об`єктивності та достовірності. Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам, встановленим чинним законодавством України, на підтвердження чого до відзиву надано копію сертифікату перевірки типу, копію сертифікату відповідності, а також копію експертного висновку. Таким чином, доводи позивача, викладені у позовній заяві, явно не спростовують факт наявності події адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 132-1 КУпАП, а отже, враховуючи, що сам по собі факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених п. 22.5 ПДР України доведений належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу, слід дійти висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви та про правомірність оскаржуваної постанови.

Ухвалою Іршавського районного суду від 11.03.2022 року за клопотанням представника позивача Карабиньоша І.І. витребувано від ДП «філія УДП «Укрінтеравтосервіс - Закарпаття» інформацію з належним чином підтверджуючими документами про точний час та результати зважування на пункті пропуску «ТИСА» вантажного автомобіля марки «VOLVO», державний номерний знак « НОМЕР_1 », проведеного 04 грудня 2021 року (а.с. 103-106).

На виконання ухвали суду від 11.03.2022 року про витребування доказів по справі 25 квітня 2022 року на електронну пошту суду надійшов лист №17/01-04-489 від 21.04.2022 року з Філії «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття» Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про те, що інформація про зважування зазначеного в ухвалі транспортного засобу у Філії відсутня, оскільки 21.02.2022 року з метою забезпечення належної роботи автовагового комплексу АВД-20Т на сервісній зоні «Тиса» було перевстановлено програму про зважуванню автотранспортних засобів, в результаті чого здійснено повне оновлення бази. Всі дані про зважування транспортних засобів надаються водієві, який в свою чергу передає їх на митницю.

01 квітня 2022 року позивач ОСОБА_1 подав відповідь на відзив (а.с.116-122), в якій посилається на те, що наведені представником відповідача Гладун К.А. у відзиві на позов обставини не спростовують змісту позовних вимог і викладу обставин, якими він обгрунтовує свої вимоги, тому просив позов задовольнити. Зазначає, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З викладеного слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року по справі № 338/1/17.

Оскаржувана постанова є незаконною та такою що не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Мініфраструктури №512 від 27.09.2021 року.

При перетині позивачем кордону фактична маса автомобіля неодноразово перевірялась митницею, як при перетині угорського кордону, так і при в`їзді в Україну.

04.12.2021 року позивач здійснював перевезення вантажу за маршрутом Італія (Коссано-Бельбо) - Україна (Львів) протяжністю близько 1800 км.

Згідно міжнародної товарно-транспортної накладної СМR А№952616 від 01.12.2021 року та доданої до неї фактури № 533 вантаж - вино в пляшках в картонній упаковці, складався з 29 палет загальною масою 22080,00 кг.

Транспортний засіб з вантажем переміщувався на умовах Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП 1975 року з накладеними пломбами митниці країни відправлення, про що здійснено запис в графі 16 книжки МДП.

Протягом всього маршруту проводились контрольні зважування, на яких не виявлено жодних порушень габаритно-вагових норм.

При перетині транспортним засобом угорського та українського кордонів відповідність маси товару підтвердили як митні органи Угорщини 03.12.2021 року, так і митні органи України - Закарпатська митниця ДФС 04.12.2021 року, проставивши відмітки (печатки) на ТТН СМR А№952616 від 01.12.2021 року «під митним контролем».

04.12.2021 року під час перетину українського кордону в пункті пропуску ТИСА Закарпатська митниця ДФС провела зважування автомобіля о 02.30 год., що підтверджує довідка ДП «Укрінтеравтосервіс» про результати зважування. Згідно вказаної довідки станом на 02.30 год. 04.12.2021 року загальна вага автомобіля з вантажем складала 36,13 тон при нормі 40,8 тон.

Відповідно до ч.1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

За приписами ч.1 та ч.2 ст. 321 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Відповідно до пункту 1 ч.6 ст.321 МК України у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Відповідно до Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118 (у редакції наказу Державної митної служби України від 17.03.2008 року №229), для перевезення товарів між митницями на партію товарів складається документ контролю за їх доставкою (ДКД) ТЗ до митниці призначення (далі - ДКД), оформлений в установленому порядку.

В разі порушення взятих на себе перевізником зобов`язань за ДКД настає відповідальність згідно зі статтями 332, 336 Митного кодексу України.

Пункт 4.6 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України передбачає, що зобов`язання про доставку ТЗ до митниці призначення засвідчується відбитком ОНП і підписом посадової особи митного органу, яка здійснила митне оформлення ТЗ у пункті пропуску через державний кордон України.

За документом контролю доставки ДКД - ЕЕ №UА 9675, який також містить відомості про масу вантажу та відсутність перевантаження після фактичного його зважування, що підтверджено старшим зміни (№ посвідчення, дата підтвердження) 927629, 04.12.2021 року 02:45:20, ОМЗ №, в полі місце прибуття вказано ЗМК ВМО № 1 м/п «Городок» СТЗ ТОВ ЛК «Захід Ресурс» адреса: Львівська область, м. Городок, вул. Львівська, 659а. Номер печатки інспектора 278 з позначкою «під митним контролем». Дата завершення переміщення 14.12.2021.

Тобто транспортний засіб з вантажем позивачем переміщувався в зону митного контролю відділу митного оформлення №1 митного поста «Городок» Галицької митниці Держмитслужби, де здійснювався фізичний огляд товарів відповідно до ч.2 ст.266 Митного кодексу України, та результатами якого також не виявлено перевантаження, наявність інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах чи відсутність однієї пломби країни відправлення.

Крім того, правопорушення мало бути виявлено й іншими автоматичними системами в Львівській області, які під час руху до митного поста «Городок» не зафіксувало жодних порушень.

Таким чином викладені заперечення відповідача у відзиві на позов не заслуговують на увагу та не спростовують викладені у позові обставини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року №1040 затверджено Порядок здійснення посадовими особами митних органів контролю за дотриманням автомобільними перевізниками законодавства України щодо міжнародних автомобільних перевезень (далі - Порядок №1040).

Згідно з п. 14 Порядку №1040 габаритно-ваговий контроль параметрів транспортних засобів з вантажем або без вантажу здійснюється посадовою особою на підставі поданих водієм або уповноваженою особою документів під час в`їзду транспортного засобу в Україну.

Пунктом 18 Порядку №1040 встановлено, що у разі встановлення посадовою особою факту порушення перевізником вимог законодавства України щодо міжнародних автомобільних перевезень ним вживаються заходи, визначені пунктами 35 і 36 цього Порядку.

Відповідно до п.19 Порядку №1040 перевезення небезпечних вантажів автомобільним транспортом здійснюється відповідно до Європейської Угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ДОПНВ) (далі - Європейська Угода), до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України "Про приєднання України до Європейської Угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ДОПНВ)", а також Законів України "Про перевезення небезпечних вантажів" і "Про автомобільний транспорт", Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених у встановленому порядку відповідно до законодавства.

Пунктами 35, 36 Порядку №1040 встановлено, що у разі встановлення посадовою особою факту порушення перевізником вимог законодавства України щодо міжнародних автомобільних перевезень, контроль за дотриманням якого покладено на митні органи у випадках, встановлених цим Порядком, під час в`їзду на митну територію України, перевізник повинен вжити заходів до усунення порушення протягом строку перебування транспортного засобу в пункті пропуску через державний кордон з урахуванням граничного строку перебування транспортних засобів у такому пункті пропуску, встановленого статтею 199 Митного кодексу України.

У разі коли перевізник протягом граничного строку перебування транспортного засобу в пункті пропуску через державний кордон не усунув порушень вимог законодавства України щодо міжнародних автомобільних перевезень, такий транспортний засіб повертається за межі митної території України (на митну територію України) з оформленням картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення або передається на склад митного органу.

У разі встановлення посадовою особою під час здійснення митного контролю транспортного засобу (крім транспортних засобів, що використовуються для перевезення пасажирів) під час виїзду з України перевищення його вагових та (або) габаритних параметрів порівняно з визначеними законодавством більш як на 2 відсотки митний орган інформує про таке перевищення за допомогою електронних засобів зв`язку відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки та здійснює пропуск транспортного засобу через митний кордон України (п. 37 Порядку №1040).

Отже, висновок відповідача про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, є передчасним і необґрунтованим.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник Карабиньош І.І. не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали заяви, згідно яких підтримали викладені у позові обставини і просили розглянути справу за наявними матеріалами за їхньої відсутності (а.с. 40, 124).

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Гладун К.А. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена (а.с. 132), згідно поданого відзиву на позов справу просила розглядати за її відсутності (а.с.55).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно з ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

ОСОБА_1 оскаржує постанову серії ВМ №00003116 від 14.12.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Копію оскаржуваної постанови відправлено позивачу 15.12.2021 року з м. Київ на адресу: АДРЕСА_1 , та вручено 21.12.2021 року, про що свідчать дані відстеження з сайту Укрпошти за номером 771, який зазначений на зворотній стороні оскаржуваної постанови (а.с. 27 на звороті).

До суду з даним позовом ОСОБА_1 звернувся 19 січня 2022 року, про що свідчить поштовий штамп на конверті (а.с.15).

Позивач посилається на те, що не зміг подати до суду даний адміністративний позов у визначений строк, оскільки у зв`язку із запроважденими карантинними обмеженнями постановою КМУ від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами) з 04.12.2021 року ОСОБА_1 14 діб перебував на самоізоляції як особа, яка перетинала державний кордон на в`їзд в Україну. В період з 20.12.2021 року по 12.01.2022 року через хворобу позивач перебував на лікуванні. Дана обставина підтверджується копією довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мукачівської міської територіальної громади» виконавчого комітету Мукачівської міської ради №11 від 12.01.2022 року, згідно якої ОСОБА_1 з 20.12.2021 року по 12.01.2022 року знаходився на амбулаторному лікуванні з діагнозом: І. правобічна н/часткова пневмонія (а.с.14).

Суд вважає, що обставини, на які вказує позивач щодо пропуску строку оскарження постанови серії ВМ №00003116 від 14.12.2021 року є поважними, а тому приходить до висновку, що строк звернення до суду із даним позовом ОСОБА_1 слід поновити.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

За визначенням ст. 73, 74 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно приписів частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 оскаржує постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до оскаржуваної постанови серії ВМ №00003116 від 14.12.2021 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, 14.12.2021 року провідний фахівець відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Л.М. розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10021 установив: 04.12.2021 року о 3 год. 32 хв. за адресою М-25 км 13+199, Закарпатська зафіксовано транспортний засіб VOLVO FН42ТВ, державний номерний знак « НОМЕР_1 » (виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги). Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 26% (16.013 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 19.3% (9.263 тон), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. (а.с.27).

Вказана постанова також містить інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення, посилання в Інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі з ідентифікатором доступу.

За частиною 2 статті 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з п.22.5. Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 04.12.2021 року він здійснював перевезення вантажу на транспортному засобі марки «Volvo FH42TB», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з напівпричепом марки «Kogel SN 24», державний номерний знак « НОМЕР_2 », за маршрутом Італія (Коссано-Бельбо) - Україна (Львів). Згідно міжнародної товарно-транспортної накладної СМR А№952616 від 01.12.2021 року та доданої до неї фактури №533 вантаж - вино в пляшках в картонній упаковці складався з 29 палет загальною масою 22080,00 кг. Місце та дата завантаження вантажу: 01.12.2021 року Коссано Бельбо Італія, місце розвантаження: м. Львів, вул. Шевченка, 317-3 (а.с. 13, 30), адреса прибуття: Львівська область, м. Городок, вул. Львівська, 659а (а.с.122).

З матеріалів позовної заяви вбачається, що протягом всього маршруту вантажного автомобіля та в місці прибуття вантажу не було виявлено жодних порушень габаритно-вагових норм. Не виявлено і жодних порушень печаток і пломб, не було здійснено зняття печаток і пломб і накладення нових печаток і пломб з проставленням відповідних відміток у книжці МДП.

Матеріалами справи підтверджується посилання позивача на те, що при перетині угорського та українського кордонів відповідність маси товару підтвердили як митні органи Угорщини 03.12.2021 року, так і митні органи України. Так, Закарпатська митниця ДФС 04.12.2021 року проставила відмітки (печатки) на ТТН СМR А№952616 від 01.12.2021 року «під митним контролем».

Ухвалою Іршавського районного суду від 11.03.2022 року за клопотанням представника позивача Карабиньоша І.І. витребувано від ДП «Філія УДП «Укрінтеравтосервіс - Закарпаття» інформацію з належним чином підтверджуючими документами про точний час та результати зважування на пункті пропуску «ТИСА» вантажного автомобіля марки «VOLVO», державний номерний знак « НОМЕР_1 », проведеного 04 грудня 2021 року (а.с. 103-106).

На виконання ухвали суду від 11.03.2022 року про витребування доказів по справі 25 квітня 2022 року на електронну пошту суду надійшов лист №17/01-04-489 від 21.04.2022 року з Філії «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття» Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про те, що інформація про зважування зазначеного в ухвалі транспортного засобу у Філії відсутня, оскільки 21.02.2022 року з метою забезпечення належної роботи автовагового комплексу АВД-20Т на сервісній зоні «Тиса» було перевстановлено програму по зважуванню автотранспортних засобів, в результаті чого здійснено повне оновлення бази. Всі дані про зважування транспортних засобів надаються водієві, який в свою чергу передає їх на митницю.

Таким чином суд приймає до уваги як доказ копію довідки про результати зважування тягача «Volvo», державний номерний знак « НОМЕР_1 » з напівпричепом, схема, колісна формула A2S3 1+1+3, яке було проведено 04.12.2021 року о 02:30 год. на пункті пропуску «Тиса», що видана УДП «Укрінтеравтосервіс» (а.с.28).

Згідно вказаної довідки станом на 02.30 год. 04.12.2021 року загальна вага автомобіля з вантажем складала 36,13 тон при нормі 40,8 тон. В розрізі осей вага на вісь 1 становила 6,67 тон при нормі 11,22 тон; на вісь 2 - 9,09 тон при нормі 11,22 тон; на вісь 3 - 6,82 тон, вісь 4 - 6,9 тон, на вісь 5 - 6,65 тон, загальна сума 20,37 тон при нормі 22,44 тон.

Представник відповідача Гладун К.А. заперечуючи проти позовних вимог у відзиві на позов посилалася на те, що зважування керованого позивачем транспортного засобу на стаціонарному ваговому комплексі було проведено 04.12.2021 року о 02.30 год., в той час як фіксація адміністративного правопорушення вимірювальним обладнанням Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10021 автоматичного пункту була здійснена 04.12.2021 року о 03 годині 32 хвилин. Таким чином, на думку представника відповідача, від моменту зважування транспортного засобу на стаціонарному пункті до моменту фіксації адміністративного правопорушення в автоматичному режимі сплив значний проміжок часу, впродовж якого могла відбутися зміна вагових параметрів транспортного засобу «VOLVO FН 42ТВ», державний номер « НОМЕР_1 ».

Наведені заперечення представника відповідача про те, що після проведення зважування транспортного засобу «VOLVO FН 42ТВ», державний номер « НОМЕР_1 » у пункті пропуску «Тиса» 04.12.2021 року о 02.30 год., і до 03.32 год., тобто за 1 годину, вказаний транспортний засіб могло бути довантажено на 16.013 тон, спростовуються поданими позивачем доказами.

Транспортний засіб з вантажем переміщувався на умовах Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП 1975 року з накладеними пломбами митниці країни відправлення, про що здійснено запис в графі 16 книжки МДП (а.с. 122).

Відповідно до ст.2 Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (Конвенція МДП) 1975 року ця конвенція стосується перевезення вантажів, що здійснюється без їхнього проміжного перевантаження, в дорожніх транспортних засобах, составах транспортних засобів або контейнерах, з перетинанням одного або декількох кордонів від митниці місця відправлення однієї з Договірних Сторін до митниці місця призначення іншої Договірної Сторони або тієї ж Договірної Сторони за умови, що деяка частина операції МДП між її початком і кінцем провадиться автомобільним транспортом.

У ст.5 Конвенції МДП передбачено, що вантажі, перевезені з дотриманням процедури МДП у запломбованих дорожніх транспортних засобах, запломбованих составах транспортних засобів або запломбованих контейнерів, як правило, звільняються від митного огляду в проміжних митницях. Проте з метою запобігання зловживанням митні органи можуть у виняткових випадках і, зокрема, у разі наявності підозри в порушеннях провадити в цих митницях огляд вантажів.

В статтях 19 та 22 ч.1 Конвенції МДП передбачено, що вантажі та дорожній транспортний засіб, состав транспортних засобів або контейнер повинні пред`являтися в митниці місця відправлення разом із книжкою МДП. Митні органи країни відправлення повинні вживати необхідних заходів для того, щоб упевнитися в точності вантажного маніфесту, і для накладення митних печаток і пломб або для контролю митних печаток і пломб, накладених під відповідальність згаданих митних органів належним чином уповноваженими особами. За винятком випадків огляду вантажів, що провадиться митними органами відповідно до положення, що утримується в пункті 2 статті 5, співробітники проміжних митниць кожної з Договірних Сторін визнають, як правило, печатки і пломби, накладені митними органами інших Договірних Сторін, за умови, що вони не пошкоджені. Однак ці співробітники можуть, якщо це обумовлено необхідністю контролю, накладати додатково власні печатки і пломби.

Статтею 28 Конвенції МДП передбачено, що при прибутті вантажу в митницю місця призначення і у разі, якщо вантажі переводяться в умови іншого митного режиму або звільняються від мита з метою внутрішнього споживання, митне оформлення книжки МДП провадиться негайно.

Відповідно до ч.1 - ч.3 ст. 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Згідно з ст.321 ч. 1, 2, 5, 6 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом. У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України. Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем до моменту поміщення цих товарів, транспортних засобів у відповідний митний режим не може перевищувати 180 календарних днів. Перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем закінчується: 1) у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму; 2) у разі вивезення за межі митної території України - після здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та перетинання ними митного кордону України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Згідно з п.3 ч.1 ст.266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення.

За документом контролю доставки ДКД - ЕЕ №UА 9675, який також містить відомості про масу вантажу та відсутність перевантаження після фактичного його зважування, що підтверджено старшим зміни (№ посвідчення, дата підтвердження) 927629, 04.12.2021 року 02:45:20, ОМЗ №, в полі місце прибуття вказано ЗМК ВМО № 1 м/п «Городок» СТЗ ТОВ ЛК «Захід Ресурс» адреса: Львівська область, м. Городок, вул. Львівська, 659а. Номер печатки інспектора 278 з позначкою «під митним контролем». Дата завершення переміщення 14.12.2021 (а.с. 122).

Транспортний засіб з вантажем позивачем переміщувався в зону митного контролю відділу митного оформлення №1 митного поста «Городок» Галицької митниці Держмитслужби, де не було виявлено перевантаження, наявність інших товарно-матеріальних цінностей, відсутність пломби країни відправлення.

Порядок здійснення посадовими особами митних органів контролю за дотриманням автомобільними перевізниками законодавства України щодо міжнародних автомобільних перевезень, який затверджений постановою КМУ від 04.12.2019 року №1040, визначає механізм здійснення посадовими особами митних органів документального контролю за дотриманням автомобільними перевізниками законодавства України щодо міжнародних автомобільних перевезень відповідно до статті 222-1 Митного кодексу України, якою передбачено, що у пунктах пропуску через державний кордон України та в мультимодальних терміналах митні органи здійснюють контроль за дотриманням автомобільними перевізниками законодавства України щодо міжнародних автомобільних перевезень згідно із Законом України "Про автомобільний транспорт". Порядок проведення такого контролю затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.5 Порядку №1040 у разі відсутності зауважень до заповнення перевізником дозволу України на в`їзд посадова особа зазначає у дозволі маршрут руху територією України та показники одометра (кілометри), а також проставляє штамп Під митним контролем у відповідній графі В`їзд дозволу України на в`їзд.

Пунктами 14-18 Порядку №1040 передбачено, що габаритно-ваговий контроль параметрів транспортних засобів з вантажем або без вантажу здійснюється посадовою особою на підставі поданих водієм або уповноваженою особою документів під час в`їзду транспортного засобу в Україну. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень над визначеними законодавством більше ніж показник, визначений у статті 53 Закону України Про автомобільний транспорт, посадова особа перевіряє наявність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30.

За наявності у перевізника дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, посадова особа перевіряє відповідність наявних в ньому даних.

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю посадова особа вносить реквізити дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, єдиного платіжного документа за проїзд автомобільних транспортних засобів з перевищенням встановлених розмірів загальної маси, осьових навантажень та (або) габаритних параметрів та показники одометра (кілометри) до автоматизованої системи митного оформлення.

У разі встановлення посадовою особою факту порушення перевізником вимог законодавства України щодо міжнародних автомобільних перевезень ним вживаються заходи, визначені пунктами 35 і 36 цього Порядку.

Відповідно до п. 35, 36 Порядку №1040 у разі встановлення посадовою особою факту порушення перевізником вимог законодавства України щодо міжнародних автомобільних перевезень, контроль за дотриманням якого покладено на митні органи у випадках, встановлених цим Порядком, під час в`їзду на митну територію України, перевізник повинен вжити заходів до усунення порушення протягом строку перебування транспортного засобу в пункті пропуску через державний кордон з урахуванням граничного строку перебування транспортних засобів у такому пункті пропуску, встановленого статтею 199 Митного кодексу України. У разі коли перевізник протягом граничного строку перебування транспортного засобу в пункті пропуску через державний кордон не усунув порушень вимог законодавства України щодо міжнародних автомобільних перевезень, такий транспортний засіб повертається за межі митної території України (на митну територію України) з оформленням картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення або передається на склад митного органу.

Також у п.37 Порядку №1040 передбачено, що у разі встановлення посадовою особою під час здійснення митного контролю транспортного засобу (крім транспортних засобів, що використовуються для перевезення пасажирів) під час виїзду з України перевищення його вагових та (або) габаритних параметрів порівняно з визначеними законодавством більш як на 2 відсотки митний орган інформує про таке перевищення за допомогою електронних засобів зв`язку відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки та здійснює пропуск транспортного засобу через митний кордон України.

Відповідачем не надано суду відповідного повідомлення, отриманого від митного органу, про порушення перевищення вагових та/або габаритних параметрів, встановлених законодавством, на транспортному засобі позивача.

Відповідач не надав суду доказів на спростування позовних вимог, не навів докази законності та обґрунтованості прийняття оскаржуваного рішення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доводи позивача про те, що він Правила дорожнього руху не порушував, нічим не спростовані, відтак суд вважає позовні вимоги вмотивованими, обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що відповідачем не подано доказів на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, оскаржувана постанова не може вважатися такою, що прийнята із дотриманням завдань та процедури провадження по справах про адміністративні правопорушення.

Дана позиція суду узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду у постановах №524/5536/17 від 15.11.2018 року, №295/3099/17 від 17.07.2019 року, №524/9716/16 від 13.02.2020 року.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На думку суду, при винесенні оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення положення ст. 251, 252, 280, 283 КУпАП не були дотримані.

Відповідачем не подано докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, тому оскаржувана постанова не є законною і такою, що прийнята із дотриманням завдань та процедури провадження по справах про адміністративне правопорушення суб`єктом владних повноважень під час виконання своїх повноважень.

За таких обставин суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 77, 90, 121, 262, 286 КАС України,

р і ш и в :

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для подання адміністративного позову до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови серії ВМ №00003116 від 14 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову провідного фахівця відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюка Любомира Миколайовича від 14 грудня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00003116, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.132-1 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 гривень скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 27 квітня 2022 року.

Головуюча : М. О. Пітерських