Справа № 420/13759/21
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за отримане речове майно, -

ВСТАНОВИВ:
До суду звернулася Військова частина НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача вартості наданих їй предметів речового майна, строки носіння яких не вийшли, з урахуванням зносу, в розмірі 8194 (вісім тисяч сто дев`яносто чотири гривні) 24 копійки.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов обґрунтований позивачем тим, що відповідно до наказу начальника 38 об`єднаного навчального центру Харківського національного університету Повітряних Сил (по особовому складу) від 30 жовтня 2018 року №52-PC з громадянкою ОСОБА_1 , яка прибула на кваліфікаційну комісію до військової частини НОМЕР_1 з приписом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , був укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на 3 (три) роки з 30 жовтня 2018 року до 30 жовтня 2021 року. Цього ж числа вона була зарахована до списків особового складу Збройних Сил України, прийнята на військову службу за контрактом осіб рядового складу, їй присвоєно первинне військове звання «солдат» та призначена на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону, ВОС-507221. Наказом начальника 38 об`єднаного навчального центру Харківського національного університету Повітряних Сил (по особовому складу) від 28.11.2018 року №56-PC відповідача звільнено з військової служби в запас за підпунктом «д» (через службову невідповідність) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок i військову службу». Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частин) від 28.11.2018 року №281 відповідача виключено зі списків особового складу частини та направлено для зарахування на військовий облік до Одеського ОВК Одеської області. Відповідно до довідки - розрахунку №91 про вартість речового майна, що підлягає відшкодуванню за рахунок винних осіб - солдата ОСОБА_1 з урахування строку зносу заборгованість становить 8194 (вісім тисяч сто дев`яносто чотири гривні) 24 копійки. Станом на момент складання позовної заяви грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не сплачені. На адресу Відповідача направлявся лист 26 червня 2019 року вих. № 1/1/72/836 з проханням сплатити в добровільному порядку суму відшкодування вартості речового майна.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву до суду не надала.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 30 жовтня 2018 року уклала з Міністерством оборони України в особі ТВО командира Військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового, сержантського (старшинського) складу строком на три роки.

Відповідно до витягу з наказу командира Начальника 38 об`єднаного навчального центру Харківського Національного університету повітряних сил від 30 жовтня 2018 року №52-РС (по особовому складу) ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом осіб рядового складу, присвоєно первинне військове звання «солдат» і призначено її курсантом навчального взводу навчальної роти навчального батальйону, ВОС 507221.

Наказом начальника 38 об`єднаного навчального центру Харківського національного університету Повітряних Сил (по особовому складу) від 28 листопада 2018 року №56-PC ОСОБА_1 було звільнено з військової служби в запас за п. п. «д» п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок i військову службу» (через службову невідповідність).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 листопада 2018 року №281 ОСОБА_1 виключено зі списку особового складу частини та направлено для зарахування на військовий облік до Одеського ОВК Одеської області.

Під час проходження військової служби ОСОБА_1 отримала речове майно відповідно до копії роздавальної відомості №460, вартість якого, з урахуванням строку зносу, становить 8194,24 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком № 90 від 28 листопада 2018 року.

Листом від 26 червня 2019 року №1/1/72/836 Військова частина НОМЕР_1 повідомила відповідача за наявною в неї адресою проживання про необхідність до 15 липня 2019 року добровільно погасити заборгованість шляхом перерахування 8194,24 грн. на рахунок військової частини НОМЕР_1 .

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах, визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV.

Згідно з ст. 9 Статуту військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Відповідно до ст. 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Стаття 26 Статуту визначає, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, та військовослужбовці одержують грошове та речове забезпечення за рахунок держави.

В свою чергу, правовий режим майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, і повноваження органів військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном, визначає Закон України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Згідно ст.3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті).

З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» визначено, що військові частини ведуть облік закріпленого за ними майна у кількісних, якісних, обліково-номерних та вартісних показниках і враховують по відповідних службах - продовольчій, речовій, квартирно-експлуатаційній, пально-мастильних матеріалів тощо.

Продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців регламентоване статтею 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Так, відповідно до частини першої вищевказаної статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

За військовослужбовцями, відрядженими до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів, зберігаються продовольче, речове та інші види забезпечення, передбачені цією статтею, гарантії та пільги, що надаються за рахунок коштів, призначених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Порядок здійснення всіх видів матеріального забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів, та виплати грошової компенсації вартості за речове майно, що не отримано такими військовослужбовцями, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Розділу І Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний часта особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за № 768/28898 визначено, що основним завданням речового забезпечення є задоволення потреб військовослужбовців Збройних Сил України в обмундируванні, взутті, натільній і теплій білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, спеціальному одязі, спеціальному одязі та спорядженні для виконання спеціальних завдань, предметах індивідуального захисту, тканинах, нагрудних та нарукавних знаках і знаках розрізнення, санітарно-господарському майні, спортивному інвентарі та лазне-пральному обслуговуванні, що сприяють успішному веденню військами (силами) бойових дій та виконанню інших завдань, як у мирний час, так і в особливий період.

Абзацом восьмим пункту 4 Розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

В спірному випадку, відповідача звільнено з військової служби у запас через службову невідповідність, що підтверджується копією витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 28 листопада 2021 року № 281.

Таким чином, з огляду на положення абзацу восьмого пункту 4 Розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, вартість виданих відповідачу предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, підлягає стягненню з ОСОБА_1 , оскільки відповідача звільнено з військової служби через службову невідповідність.

Відповідач добровільно не сплатив Військовій частині НОМЕР_1 таку заборгованість у розмірі 8194,24 грн.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону № 160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

З огляду на те, що відповідач добровільно не сплатив заборгованість 8194,24 грн. за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися, а Військова частина НОМЕР_1 вжила всіх можливих заходів щодо добровільної сплати ОСОБА_1 такої заборгованості, суд вважає що адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення з відповідача на користь позивача вартості наданих їй предметів речового майна, строки носіння яких не вийшли, з урахуванням зносу, в розмірі 8194 (вісім тисяч сто дев`яносто чотири гривні) 24 копійки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 вартість наданих ОСОБА_1 предметів речового майна, строки носіння яких не вийшли, з урахуванням зносу, в розмірі 8194 (вісім тисяч сто дев`яносто чотири гривні) 24 копійки.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида