Справа № 274/7111/21
Суддя: Вдовиченко Т. М.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 274/7111/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2022 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судових засідань - Рудич М.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 10.11.2021 звернувся до суду із позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАО №4971262 у справі про адміністративне правопорушення від 31.10.2021 року, про накладення на нього штрафу у розмірі 510 грн. та закрити провадження у справі в зв"язку з відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказаною постановою його було піддано адміністративному стягненню за нібито порушення проїзду перехрестя, яке на думку інспектора полягало в тому, що він 31.10.2021 року 00 год. 30 хв., керуючи автомобілем Nissan Altima д.н.з. НОМЕР_1 порушив проїзд перехрестя, однак навіть не вказано якого перехрестя і де воно знаходиться.

Позивач вважає постанову незаконною, оскільки при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях маються ознаки адміністративного правопорушення, будь-яких доказів скоєння ним адміністративного правопорушення матеріали справи не містять та не зазначені в постанові. Враховуючи викладене, позивач вважає, що оскаржувана постанова про накладення на нього адміністративного стягнення не відповідає вимогам закону, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, винесена за відсутності доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, тому просить її скасувати та закрити провадження у справі.

Ухвалою судді від 12.11.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків ( а.с. 8-9).

Ухвалою суду від 24.11.2021 року в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін ( а.с.18-19).

Учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи. Позивач подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю.

14.12.2021 представником УПП в Житомирській області ДПП подано відзив на позов, в якому зазначено, що вина ОСОБА_1 доведена належними та допустимими доказами, адміністративне правопорушення було зафіксовано на автомобільний відеореєстратор патрульного, підстав для скасування постанови не має.

Зокрема згідно з постановою інспектора роти № 1 батальйону УПП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Поліщука Д,В. серії ЕАО № 4971262 від 31.10.2021 на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу тв сумі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до мотивувальної частини вказаної постанови 31.10.2021 о 00 год. 30 хв. за адресою м. Бердичів, вул. Житомирська 4/1 водій керуючи транспортним засобом Nissan Altima д.н.з. НОМЕР_1 не ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку при повороті праворуч, чим порушив п.п. 9.2 б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Даний факт підтверджується записом з реєстратора - відеофайл № IMG 3960 ( а.с. 27-29).

У відповідності до ч.1 ст.205 та ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування вказаного судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтями 8, 55 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційне право на судовий захист належить до невідчужуваних та непорушних. Частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви про розгляд навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв чи скарг, які відповідають встановленим законом вимогам, є порушенням права на судовий захист, яке відповідно до статті 64 Конституції України не може бути обмежене.

Таким чином, положення частини першої статті 55 Конституції України закріплює одну з найважливіших гарантій здійснення як конституційних, так й інших прав та свобод людини і громадянина. Кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства, має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Як зазначалося, статтею 55 Конституції України передбачено, що кожній людині гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових осіб і службових осіб, а тому суд не має права відмовляти особі в прийнятті чи розгляді скарги з підстав, передбачених законом, який це право обмежує.

Здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Виходячи із змісту частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб"єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дані положення кореспондуються в статті 8 Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено судом позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що його було піддано адміністративному стягненню за нібито порушення проїзду перехрестя, яке на думку інспектора полягало в тому, що він 31.10.2021 року 00 год. 30 хв. керуючи автомобілем Nissan Altima д.н.з. НОМЕР_1 порушив проїзд перехрестя, однак навіть не вказано якого перехрестя і де воно знаходиться. Однак, як вбачається з постанови серії ЕАО №4971262, ОСОБА_1 31.10.2021р. о 00:30 год. керуючи автомобілем Nissan Altima д.н.з. НОМЕР_1 , на вулиці Житомирська 4/1 в м.Бердичеві не ввімкнув відповідний світловий покажчик повороту відповідного напрямку при повороті праворуч, чим порушив вимоги п. 9.2.б) Правил дорожнього руху. За адміністративне правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн ( а.с. 31).

Таким чином судом встановлено, що постанова серії ЕАО № 4971262 від 31.10.2021 року не стосується правопорушення про яке зазначає позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд , з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та ч.2 статті 2 КАС України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки відсутнє порушене право , за захистом якого позивач звернувся до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 249, 250, 268, 271, 286 КАС України, суд -

В и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Вдовиченко