Справа № 160/21599/21
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Горбалінський В.В. розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО МОНТАЖ» про ухвалення додаткового рішення, -
15.04.2022 року До Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою з процесуальних питань звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО МОНТАЖ», в якій позивач просить:
- ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 20 000,00 грн.
18.04.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду призначено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО МОНТАЖ» про ухвалення додаткового рішення до розгляду в порядку письмового провадження.
Вирішуючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО МОНТАЖ» про ухвалення додаткового рішення по суті, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1-4 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
Судом встановлено, що заяву про ухвалення додаткового рішення у справі подано представником позивача до закінчення строку на виконання судового рішення.
З огляду на подання заяви про ухвалення додаткового рішення у строк, встановлений ч.2 ст.252 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення в даній адміністративній справі та задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення.
Таким чином, суд розглядає по суті питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в рамках ухвалення додаткового рішення в даній адміністративній справі.
Згідно ч.1,3 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до ч.1-7 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч.7 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч.3 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Як встановлено судом, представником позивача на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду: Договір про надання правової допомоги №0915/01-21 від 15.09.2021 року, Додаткову угоду №1802-1 до Договору про надання правової допомоги №0915/01-21 від 15.09.2021 року, Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) з професійної правничої допомоги від 05.04.2022 року.
При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує те, що статтею 143 Кодексу адміністративного судочинства України визначено загальний порядок подання заяви щодо вирішення розміру понесених стороною судових витрат. В свою чергу, порядок та строк подання вказаних доказів визначений частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Таким чином, посилання представника позивача на статтю 143 КАС України як підставу для прийняття доказів до розгляду є безпідставним, оскільки статтею 143 Кодексу адміністративного судочинства України визначено загальний порядок подання заяви щодо вирішення розміру понесених стороною судових витрат, а частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено порядок та строк подання відповідних доказів.
Таким чином, позивачем подано до суду докази, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу з пропуском встановленого частиною 7 статті 139 КАС України п`ятиденного строку для подання таких доказів.
Відповідно до ч.8 ст.79 Кодексу адміністративного судочинства України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Таким чином, суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не приймає до розгляду докази, надані представником позивача на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу разом із заявою від 15.04.2022 року.
Окрім цього, суд звертає увагу, що позивачем не наведено жодних поважних причин, які обумовлюють надання до суду даних доказів з пропуском встановленого строку для подання таких доказів.
Верховний Суд в постанові від 07.05.2020 року по справі 820/4281/17 та постанові від 27.06.2018 року по справі № 826/1216/16 зробив висновок, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Також Верховний Суд зазначив, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
Таким чином, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про відмову в стягненні витрат на професійну правничу допомогу позивачу.
Керуючись статтями 134, 137, 139, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО МОНТАЖ» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
В стягненні Товариству з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО МОНТАЖ» витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський