Справа № 120/12492/21-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 квітня 2022 р. Справа №120/12492/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява представника ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що він звернувся до відповідача із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва комунальної форми власності площею 0,12 га, що розташована на території Агрономічної сільської ради.

Рішенням 13 сесії 8 скликання Агрономічної сільської ради від 10 серпня 2021 року №806 позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою з огляду на те, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі №128/2833/17 встановлено заборону Агрономічній сільській раді приймати рішення та вчиняти будь-які можливі юридичні дії щодо розпорядження, відчуження та передачі у приватну власність громадян 474,6753 га земель.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом з вимогами визнати протиправним та скасувати рішення відповідача щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою, а також зобов`язати Агрономічну сільську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,12 гектари (кадастровий номер :01:005:0278).

Ухвалою від 05 жовтня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

10 січня 2022 року на адресу суду від Агрономічної сільської ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Такий обґрунтований тим, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі №128/2833/17 Агрономічній сільській раді заборонено приймати рішення та вчиняти будь-які можливі юридичні дії щодо розпорядження, відчуження та передачі у приватну власність громадянам 474,6783 га земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, до яких належить, зокрема, і земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність. На переконання відповідача, прийняття позитивного для позивача рішення призведе до порушення встановленої ухвалою суду від 03 квітня 2018 року заборони приймати таке рішення, що свідчитиме про недотримання принципу обов`язковості судових рішень. За наведених обставин просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

18 січня 2022 року до суду надійшло клопотання представника позивача про призначення у справі земельно-технічної експертизи.

Ухвалою від 26 квітня 2022 року клопотання представника позивача про призначення земельно-технічної експертизи залишено без задоволення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши наявні у ній докази, суд встановив наступне.

У липні 2021 року позивач звернувся до відповідача із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення садівництва площею 0,12 га, кадастровий номер :01:005:0278, що розташована на території Агрономічної сільської ради.

Рішенням 13 сесії 8 скликання Агрономічної сільської ради від 10 серпня 2021 року №806 позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою з огляду на те, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі №128/2833/17 встановлено заборону Агрономічній сільській раді приймати рішення та вчиняти будь-які можливі юридичні дії щодо розпорядження, відчуження та передачі у приватну власність громадян 474,6753 га земель.

Надаючи правову оцінку рішенню, що оскаржується, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 18 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Статтею 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Порядок набуття відповідного права визначається главою 19 розділу IV ЗК України.

Частинами 1, 2 статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема й шляхом одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований положеннями статті 118 ЗК України.

Відповідно до частини 9 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Особливості погодження та затвердження документації із землеустрою врегульовано статтею 186 ЗК України, частиною 8 якої передбачено, що підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Отже, із системного аналізу приписів частини 9 статті 118 та частини 8 статті 186 ЗК України слідує, що під час розгляду клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки із земель комунальної власності у місцевої ради виникає обов`язок розглянути таке клопотання у передбачений законом строк (протягом двох тижнів з дня отримання проекту) і прийняти одне з наступних рішень: 1) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або 2) про відмову у затвердженні документації із землеустрою.

При цьому, відповідно до частини 10 статті 186 ЗК України висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження..

Так, судом установлено, що рішенням 13 сесії 8 скликання Агрономічної сільської ради від 10 серпня 2021 року №806 з посиланням на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі №128/2833/17 позивачу відмовлено в затвердженні проекту землеустрою.

Станом на момент прийняття оскаржуваного рішення (10 серпня 2021 року) ухвала Вінницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі №128/2833/17 була чинною.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі №128/2833/17 встановлено заборону Агрономічній сільській раді Вінницького району Вінницької області до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили приймати рішення та вчиняти будь-які інші можливі юридичні дії щодо розпорядження, відчуження та передачі у приватну власність громадянам 474,6783 га земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, які передані університету від ДП "Агрономічне", як правонаступнику державного підприємства "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України".

Визначаючись з приводу того, чи відповідачем обгрунтовано відмовлено заявникові у затвердженні технічної документації, суд враховує наступне.

Згідно з частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини 3 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Отже, заходи забезпечення позову встановлюються тимчасово з метою уникнення негативних наслідків та порушення прав заінтересованих осіб.

З наявного у матеріалах адміністративної справи копії витягу із Генерального плану села Агрономічне слідує, що бажана для позивача земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0278, входить до земель, щодо яких відповідачу заборонено приймати рішення та вчиняти будь-які можливі юридичні дії щодо розпорядження, відчуження та передачі у приватну власність громадянам на підставі ухвали Вінницького окружного адміністративного суду про забезпечення позову від 03 квітня 2018 року у справі №128/2833/17.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 129, 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Обов`язковість судового рішення є також однією з основних засад судочинства в Україні.

Беручи до уваги обов`язковість виконання судового рішення (ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі №128/2833/17), суд вважає обґрунтованими та правомірними мотиви відмови відповідача у затвердженні поданої позивачем технічної документації.

Суд також зважає на те, що до моменту скасування заходів забезпечення позову позивач буде позбавлений можливості безпосередньо отримати у власність цю земельну ділянку, тобто його очікування та затрати будуть невиправданими, зважаючи на те, що існує судова заборона на прийняття Агрономічною сільською радою рішення та вчинення будь-яких інших можливих юридичних дій щодо розпорядження, відчуження та передачі у приватну власність громадянам 474,6783 га земель сільськогосподарського призначення державної форми власності. Тим самим відповідач позбавлений можливості затвердити розроблену документацію до моменту скасування заходів забезпечення позову у встановленому законом порядку.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 19 травня 2021 року у справі №806/2580/17, від 07 жовтня 2020 року у справі №240/6035/18, обставини яких є подібними.

Крім того, аналогічної позиції дотримується і Сьомий апеляційний адміністративний суд, що викладена у постановах від 22 березня 2021 року у справі №120/4695/20-а, від 12 жовтня 2021 року у справі №120/463/21-а, від 03 листопада 2021 року у справі №120/4195/20-а, від 13 січня 2022 у справі №120/8629/21, у яких досліджувалося ідентичне питання, пов`язане із забороною Агрономічній сільській раді вчиняти будь-які дії щодо спірних земельних ділянок.

Зазначене спростовує доводи позивача про те, що наявність ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі №128/2833/17 не може бути перешкодою для затвердження проекту землеустрою.

Встановлені вище обставини та надана їм правова оцінка виключають підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши доводи учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 10 серпня 2021 року №806, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Питання про відшкодування учасникам справи судових витрат не вирішується, оскільки докази понесення будь-яких витрат відсутні.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

Відповідач: Агрономічна сільська рада (місцезнаходження: 23227, Вінницька обл., Вінницький р-н, с. Агрономічне, вул. Мічуріна, буд. 12; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04525998)

Рішення суду у повному обсязі складено 26.04.2022

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович