Справа № 380/12998/21
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 380/12998/21

адміністративне провадження № К/990/8706/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Мацедонської В.Е., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮС-ТРИ» до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЮС-ТРИ» звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів), у якому просило:

визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо відмови у закінченні виконавчого провадження № 57561581, оформленої листом № 18433 від 15 липня 2021 року;

визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Берегових Владислава Сергійовича щодо незакінчення виконавчого провадження № 57561581 на підставі пункту п`ятого частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження;

зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Берегових Владислава Сергійовича винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 57561581 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮС-ТРИ» в дохід держави виконавчого збору у розмірі 950 000,00 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо відмови у закінченні виконавчого провадження № 57561581, оформленої листом № 18433 від 15 липня 2021 року. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 57561581 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮС-ТРИ» в дохід держави виконавчого збору у розмірі 950 000,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

01 квітня 2022 року відповідач засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення. Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і стаття 13 КАС України.

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України (в чинній редакції) суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

У свою чергу, стаття 287 регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що спірні правовідносини в цій справі виникли з приводу оскарження дій державного виконавця під час здійснення ним виконавчого провадження.

За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Проаналізувавши встановлені судами обставини справи, предмет спору та обраний відповідачем спосіб захисту його прав, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду цієї касаційної скарги не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у цій категорії адміністративних справ.

Відтак, підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 287, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮС-ТРИ» до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О.В. Кашпур

Судді: В.Е. Мацедонська

С.А. Уханенко