Справа № 160/706/22
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
25 квітня 2022 року Справа №160/706/22
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛВУД» про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат, -
ВСТАНОВИВ:
20.04.2022 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛВУД» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із клопотанням про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат та просить:
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛВУД» понесені витрати на правничу допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Вирішуючи клопотання представника позивача щодо розподілу судових витрат по суті, суд зазначає про таке.
13.04.2022 року в порядку спрощеного позовного провадження Дніпропетровським окружним адміністративним судом у цій справі ухвалено рішення, яким адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛВУД» до відповідача 1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача 2: Державної податкової служба України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, було задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.08.2021 року №2933705/41230695, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 05.07.2021 року №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.08.2021 року №2933727/41230695, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 12.07.2021 року №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 05.07.2021 року №1, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «СТІЛВУД», датою її подання. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 12.07.2021 року №2, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «СТІЛВУД», датою її подання. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛВУД» частину судових витрат у розмірі 2270,00 гривень. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛВУД» частину судових витрат у розмірі 2270,00гривень. В частині стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн., відмовлено.
Згідно ч.1,3 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до ч.1-7 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як встановлено судом, з метою отримання професійної правничої допомоги позивачем було укладено з Адвокатським об`єднанням «КС ПАРТНЕРС» договір про надання правової допомоги № 01 11/21 від 01.1 1.2021 року.
Згідно н. 1.1 зазначеного Договору Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання щодо супроводження у суді першої інстанції судової справи про скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а Клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надані Адвокатським об`єднанням послуги в порядку, розмірі та у строки, які визначені умовами Договору.
Розділом 4 «Порядок здійснення розрахунків» вказаного Договору визначено, що юридичну допомогу, що надається адвокатським об`єднанням, Клієнт оплачує в гривнях, шляхом 100 відсоткової оплати на поточний рахунок Адвокатського об`єднання. Вартість правової допомоги за даним договором складає 5 000,00 гривень.
Оплата за даним договором здійснюється відповідно до виставлених рахунків-фактур, протягом тридцяти днів з моменту отримання Клієнтом рахунку.
За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням юридичної допомоги і її вартість. Акт надсилається Клієнту Адвокатським об`єднанням факсимільним зв`язком або поштою (в тому числі й електронною). На письмову вимогу Клієнта, Адвокатське об`єднання може надавати Акти про надання юридичної допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги із ідентифікацією.
Сума, вказана в рахунку та акті виконаних робіт (наданих послуг) є гонораром Адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає.
На підтвердження витрат на правову допомогу надаємо копії договору про надання правової допомоги від 01.11.2021, року №01 1 1/21. рахунку-фактури від 11.11.2021 року №СФ-0000072, платіжним дорученням №860 від 03.12.2021 року, копією акта виконаних робіт (наданих послуг) від 19.04.2021 року.
Ордер на надання правової допомоги та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю наявні в матеріалах справи.
Верховний Суд в постанові від 07.05.2020 року по справі 820/4281/17 та постанові від 27.06.2018 року по справі № 826/1216/16 зробив висновок, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Також Верховний Суд зазначив, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
Суд зазначає, що сума витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням фактично наданих послуг згідно акту наданих послуг складає 5 000,00 гривень.
Суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч.3 ст. 134 КАС України). Натомість положеннями п. 2 ч.1 ст. 134 КАС України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.
Аналогічну за своїм змістом правову позицію стосовно можливості відшкодування витрат на оплату правничої допомоги за відсутності документу про їх оплату на час розгляду справи, у разі якщо у договорі про надання правничої допомоги міститься умова стосовно оплати витрат протягом певного часу після ухвалення рішення суду, займає Верховний Суд у постановах від 21.01.2021 року у справі № 280/2635/20 та від 26.06.2019 року у справі №813/481/18.
У Практичній рекомендації «Вимоги щодо справедливої сатисфакції», яка видана Головою ЕСПЛ 28.03.2007 року відповідно до правила 32 Регламенту ЕСПЛ, витрати (до яких зазвичай відносять вартість юридичної допомоги), повинні бути дійсними, тобто вони мають бути справді сплачені заявником, або ж він має бути зобов`язаний їх сплатити, відповідно до юридичних чи договірних зобов`язань. Витрати мають бути необхідними, тобто їх сплата мала бути необхідною для запобігання порушенню чи для отримання компенсації після того, як воно сталося. Їх сума повинна бути обґрунтованою. Суду мають бути надані докази, такі як докладні розрахунки та фактури. Вони повинні бути достатньо детальними або Суд міг визначити, наскільки вищенаведені вимоги були дотримані.
Враховуючи те, що витрати на оплату послуг адвоката мають бути дійсні, необхідні та обґрунтовані, з огляду на те, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між позивачем та адвокатом, і є обов`язковими до виконання, а також те, що угода про надання правничої допомоги є дійсною, приймаючи до уваги також і те, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень своєчасно вчиняти певні дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних чи юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, приймаючи до уваги принципи добросовісності, розумності та справедливості, суд дійшов висновку стягнути з кожного відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі по 2500,00 грн., з кожного окремо.
Відповідно до ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛВУД» про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат.
Керуючись статтями 134, 137, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛВУД» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 гривень.
Стягнути з ДПС України за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛВУД» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 гривень.
Копію додаткового рішення надіслати учасникам справи.
Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя В.В. Ільков