Справа № 160/939/21
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2021 року Справа № 160/939/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Молоданова М.Ю.,
представника позивача: Сакало П.А.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Метком Інвест» до Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (відповідач-1), Державної служби України з безпеки на транспорті (відповідач-2) про визнання дій протиправними та скасування постанов про накладення штрафу, -
21.01.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Метком Інвест» до Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті щодо встановлення в актах №238806 від 06.08.2020 року та №238807 від 06.08.2020 року факту порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Метком Інвест» вимог законодавства про автомобільний транспорт;
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що оскаржувані постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу складені відносно позивача, як користувача транспортних засобів марки FORD номерний знак НОМЕР_1 та номерний знак НОМЕР_2 , щодо яких зафіксовано порушення Закону України «Про автомобільний транспорт» в частині перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%, при перевезенні вантажу без відповідного дозволу та не оформлення картки водія до цифрового тахографу і роздруківки даних роботи тахографа відносно водія за 06.08.2020р. Разом з тим, відповідно до абз.3 та абз.15 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачені цими нормами закону адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовуються саме до автомобільних перевізників. Водночас, позивач у даному випадку не є перевізником у розумінні абз.18 ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» та до нього не повинні були застосовуватися штрафні санкції на підставі оскаржуваних постанов, оскільки по-перше, позивач не здійснює послуг перевезення вантажу, а є будівельною компанією, по-друге, позивач не є ані власником, ані користувачем транспортних засобів, зазначених в актах перевірки, по-третє, водії транспортних засобів, зазначених в актах перевірки, не перебувають в трудових відносинах з позивачем та є працівниками іншого підприємства, по-четверте, позивач не брав участі в оформленні товарно-транспортної накладної на перевезення вантажу вищевказаними автомобілями, позаяк не є стороною у договорі перевезення такого вантажу. Станом на час проведення посадовими особами відповідача перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом 06.08.2020р. будь-якого офіційного документа, який би давав підстави визначати Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Метком Інвест» як перевізника вантажу автомобілями марки FORD номерний знак НОМЕР_1 та номерний знак НОМЕР_2 , немає, а в актах перевірки від 06.08.2020р., на підставі яких винесено спірні постанови, не відображено з яких саме мотивів відповідач відніс позивача до перевізника вантажу, що перевозився вищевказаними автомобілями. Таким чином, на думку позивача, відповідач у даному випадку діяв без урахування всіх обставин, що мають значення для правильного прийняття рішення, відтак, оскаржувані постанови є необґрунтованими, не відповідають дійсності та підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року вказана позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: оригіналу платіжного доручення № 1907 від 18.01.2021 р., відповідно до якого сплачено судовий збір за подання до суду позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Метком Інвест» до Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії у сумі 4540,00 грн.
На виконання ухвали суду від 26.01.2021 року, позивачем 02.02.2021 року усунуті недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 року прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Метком Інвест» та відкрито провадження в адміністративній справі №160/939/21 за цією позовною заявою, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 09.04.2021 року, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
14.04.2021 року до канцелярії суду від представника відповідача надійшло клопотання про заміну неналежної сторони.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року клопотання Укртрансбезпеки про заміну неналежної сторони у справі №160/939/21 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Метком Інвест» до Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково та залучено Державну службу України з безпеки на транспорті до участі у справі №160/939/21 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Метком Інвест» до Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії у якості відповідача-2, у задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.
30.04.2021 року до канцелярії суду позивачем на виконання вимог ухвали суду від 27 квітня 2021 року надано копію позовної заяви з додатками для відповідача-2.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року вирішено перейти до розгляду адміністративної справи №160/939/21 за правилами загального позовного провадження, а також призначено підготовче судове засідання на 09 червня 2021 року о 15:00 год.
12.05.2021р. до суду надійшла заява від Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій відповідач-2 зазначав, що підтримує доводи та аргументи, викладені у відзиві на позовну заяву відповідача-1 та просить вважати відзив на позов відповідача-1 таким, що поданий і відповідачем-2, у зв`язку із тим, що Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки є структурним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті.
Відповідно до довідки секретаря судового засідання Молоданова М.Ю. від 09 червня 2021 року №435 справа №160/939/21 знята з розгляду 09 червня 2021 року у зв`язку з перебуванням судді Турової Олени Михайлівні з 31.05.2021р. по 18.06.2021р., включно, та з 22.06.2021р. по 25.06.2021р., включно, у щорічній відпустці.
При цьому, відповідно до довідок начальника відділу управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року №102 та від 11 червня 2021 року №107 суддя Турова Олена Михайлівна з 31.05.2021р. по 18.06.2021р., включно, та з 22.06.2021 р. по 25.06.2021 р., включно, перебувала у щорічній відпустці.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 21 липня 2021 року о 15:00 год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року витребувано у Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті та Державної служби України з безпеки на транспорті додаткові докази у справі, а саме: письмові пояснення відносно того, на якій підставі в ході перевірки 06.08.2020р. транспортних засобів FORD номерний знак НОМЕР_1 та FORD номерний знак НОМЕР_2 , що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізінг», було встановлено, що ці транспортні засоби використовуються Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Метком Інвест», та відповідні докази на підтвердження такого використання цих транспортних засобів саме Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Метком Інвест»; а також продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі №160/939/21 до 10 серпня 2021 року та призначено наступне підготовче судове засідання у цій справі на 10 серпня 2021 року о 14:30 год.; зобов`язано відповідачів надати витребувані судом додаткові докази безпосередньо до Дніпропетровського окружного адміністративного суду до наступного підготовчого судового засідання у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 10 серпня 2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату було відмовлено, закрито підготовче провадження у справі №160/939/21 та призначено справу №160/939/21 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 08 вересня 2021 року о 13:30 год.
У судовому засіданні 08.09.2021р. представник позивача підтримав пред`явлений позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені в позові доводи, просив повністю задовольнити позовні вимоги.
Представники відповідача-1 та відповідача-2 в судове засідання 08.09.2021р. не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, при цьому, 08.09.2021р. від відповідача-2 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, відповідач-1 причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та будь-яких інших клопотань не надавав.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 06.08.2020 року на підставі направлення на перевірку №009210 від 31.07.2020 року, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області (відповідно до Наказу Укртрансбезпеки від 09.09.2020р. реорганізовано шляхом злиття з Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області в Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки) проводилась рейдова перевірка у Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, електрична опора 45.
У ході проведення рейдової перевірки старшим державним інспектором Літвіновим С.В. та головним спеціалістом Зінченко О.В. був зупинений транспортний засіб марки FORD, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
За результатами здійснення перевірки інспекторами Укртрансбезпеки складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0015651 від 06.08.2020р., згідно з яким за наслідками габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки FORD, державний номер НОМЕР_1 , що використовується ТОВ «БК «Метком Інвест», встановлено, що при нормативно допустимій повній масі 40,0т. фактична маса становить 45,840т.
Також інспекторами Укртрансбезпеки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №238806 від 06.08.2020 року, в якому зазначено, що під час перевірки транспортного засобу марки FORD, державний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ», використовує ТОВ «БК «Метком Інвест», виявлено порушення вимог п.22.5 ПДР України (повна маса КТЗ з вантажем склала 45,840т.), а також виявлено порушення, відповідальність за які передбачена cт.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг з внутрішніх перевезень вантажів без оформлення документів, передбачених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: не оформлена картка водія до цифрового тахографа та роздруківка даних роботи тахографа відносно водія ОСОБА_1 за 06.08.2020 року; перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.
Крім цього, у ході проведення вищезазначеної рейдової перевірки старшим державним інспектором Літвіновим С.В. та головним спеціалістом Зінченко О.В. був зупинений транспортний засіб марки FORD, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
За результатами здійснення перевірки інспекторами Укртрансбезпеки складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0015999 від 06.08.2020р., згідно з яким за наслідками габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки FORD, державний номер НОМЕР_2 , що використовується ТОВ «БК «Метком Інвест», встановлено, що при нормативно допустимій повній масі 40,0т. фактична маса становить 44,740т.
01.10.2020 року в.о. начальника Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки за результатами розгляду справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт щодо ТОВ «БК «Метком Інвест» винесено:
- постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №201680 від 01.10.2020р., якою за порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», що підтверджується актом №238806 від 06.08.2020р., до ТОВ «Будівельна компанія «Метком Інвест» застосовано штраф у розмірі 1700,00грн.
Не погоджуючись із вказаними постановами та вважаючи протиправними дії відповідача щодо встановлення в актах №238806 від 06.08.2020 року та №238807 від 06.08.2020 року факту порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт, останній звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від 05.04.2001р. (далі - також Закон №2344-ІІІ, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).
Частиною 14 статті 6 Закону №2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно з ч.17 ст.6 Закону №2344-ІІІ рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
При цьому ч.18 ст.6 Закону №2344-ІІІ передбачено, що у разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Пунктом першим Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. №103 (далі - Положення №103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.
Відповідно до пункту 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015р. №592 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області. Управління Укртрансбезпеки відповідно до покладених повноважень здійснюють функції державного контролю на автомобільному транспорті загального користування та застосовують до порушників законодавства про автомобільний транспорт фінансові санкції у вигляді штрафу від імені центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту згідно статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
При цьому, відповідно до Наказу Укртрансбезпеки від 09.09.2020р. реорганізовано шляхом злиття з Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області в Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006р. №1567 (далі - Порядок № 1567).
Згідно з абзацом 1 пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Так, статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначений перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення і які автомобільні перевізники, водії, повинні мати і пред`являти особам, що уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, документами для юридичної особи, що здійснюють вантажні перевезення на договірних умовах, є: для автомобільного перевізника - ліцензія та документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України (ч.2 ст.48 Закону №2344-ІІІ).
Аналіз положень статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.
Водночас, частиною 1 статті 48 Закону №2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010р. №385 (далі - Інструкція №385).
Пунктом 1.3 Інструкції № 385 зазначено, що ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Відповідно до п.3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом: у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв).
Згідно п.3.5 Інструкції № 385 перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або наперу їм я роздруківки даних, ідо відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії.
Пунктом 3.6 Інструкції №385 передбачено, що перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами СУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
Також частиною 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Згідно зі статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі - Правила №30), передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Згідно з пунктом 4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» через центри надання адміністративних послуг. Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 (далі - Порядок №879).
Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Згідно з пунктами 3, 4, 6 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку. Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Приписами пунктів 15-18, 20 Порядку №879 регламентовано, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль. Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.
Згідно з пп.5-1 п.2 Порядку №879 документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.
Точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті (підпункт 11 пункту 2 Порядку №879).
Тобто зазначеними нормами закону не передбачено обов`язку проведення габаритно-вагового контролю виключно у спосіб зважування транспортного засобу при наявності необхідних даних у товарно-транспортній документації.
Саме для встановлення факту перевищення загальної маси та (або) габаритних параметрів транспортного засобу, здійснюється документальний контроль на підставі поданих перевізником (експедитором, іншою уповноваженою особою) документів.
До таких документів законодавець відносить свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, документи щодо технічної характеристики транспортних засобів та вантажів, товаро-транспортні накладні тощо.
Згідно з пунктом 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
Пунктом 22 Порядку №1567 передбачено, що у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акту перевірки суб`єкта господарювання або акту перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.
Відповідно до абз.1 п.25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Пунктом 26 Порядку №1567 встановлено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
За приписами п.27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з до абз.15 ч.1 ст.60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку передбачених п.3.3 Інструкції №385 особистої картки водія до цифрового тахографа та роздруківки даних роботи цифрового тахографа, а також за відсутності передбаченого ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» та п.4 Правил №30 дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, на підставі яких виконуються вантажні перевезення, до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
При цьому, відповідальність за надання суб`єктом господарювання послуги з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону №2344-ІІІ, а також з перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів покладається на автомобільного перевізника - фізичну або юридичну особу, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами, бо суб`єктами відповідальності у розумінні приписів статті 60 Закону №2344-ІІІ є саме автомобільні перевізники.
За визначенням, наведеним у ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - це перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.
Частиною 1 статті 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» установлено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.
Відповідно до ст.50 Закону України «Про автомобільний транспорт» договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо). Істотними умовами договору є: найменування та місцезнаходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення; місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами.
Положення статті 50 Закону України «Про автомобільний транспорт» кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.
Таким чином, з аналізу вищевказаних норм законодавства слід дійти висновку, що договір перевезення вантажу є двостороннім правочином, який повинен відповідати вимогам цивільного законодавства та укладатись виключно у письмовій формі.
При цьому, відповідно до частини другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Як встановлено судом, відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_6 власником транспортних засобів марки FORD, державний номер НОМЕР_1 та марки FORD, державний номер НОМЕР_2 є ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ». Доказів перебування цих транспортних засобів у власності ТОВ «БК «Метком Інвест» відповідачем не надано, як і не надано жодного доказу користування позивачем цими транспортними засобами 06.08.2020р., в тому числі у якості перевізника.
Так, відповідачем не надано витребувані ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року у Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки та у Державної служби України з безпеки на транспорті докази, а саме: письмові пояснення відносно того, на якій підставі в ході перевірки 06.08.2020р. транспортних засобів FORD номерний знак НОМЕР_1 та FORD номерний знак НОМЕР_2 , що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізінг», було встановлено, що ці транспортні засоби використовуються Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Метком Інвест», та відповідні докази на підтвердження такого використання цих транспортних засобів саме Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Метком Інвест», зокрема, договорів перевезення вантажу, товарно-транспортних накладних із зазначенням у них компанії перевізника, договорів оренди вказаних транспортних засобів позивачем тощо.
Отже, ані з актів про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0015651 від 06.08.2020р. та №0015999 від 06.08.2020р., ані з актів проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №238806 від 06.08.2020 року та №238807 від 06.08.2020 року, ані зі спірних постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу від 01.10.2020р. №201678, №201679 та №201680, ані з відзиву відповідачів неможливо встановити з яких саме підстав посадові особи Укртрансбезпеки дійшли висновку, що транспортні засоби FORD номерний знак НОМЕР_1 та FORD номерний знак НОМЕР_2 , що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ», використовувалися 06.08.2020р. саме Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Метком Інвест», як автомобільним перевізником, позаяк у вказаних документах міститься виключно голе твердження посадових осіб Укртрансбезпеки про використання цих транспортних засобів позивачем без будь-якого підтвердження цього.
Водночас, представник позивача у судовому засіданні пояснив, що означені транспортні засоби 06.08.2020р. ТОВ «БК «Метком Інвест» як автомобільним перевізником не використовувалися, бо позивач не займається транспортними перевезеннями, а є будівельною компанією, разом з тим, на припущення представника позивача, на цих транспортних засобах могла зберегтися наліпка на кабіні кузову із зазначенням назви підприємства позивача, бо за допомогою цих автомобілів позивач отримував послуги з перевезення від іншої компанії, коли виконував будівельні роботи у якості генпідрядника на об`єкті на території Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» і на автомобілях розміщувалися наліпки із назвою підприємства для ідентифікації отримувача вантажу на території Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», а не його перевізника.
Також у судовому засіданні представником позивача зазначалось, що ТОВ «БК «Метком Інвест» на момент складання актів перевірок №238806 та №238807 від 06.08.2020 року та винесення спірних постанов про застосування до нього адміністративно-господарських штрафів не мав будь-яких договірних відносин з власником цих транспортних засобів ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ» стосовно використання даних автомобілів. Крім того, у підприємства також відсутні будь-які договірні стосунки з ТОВ «ПРОМБУДРЕСУРС КР», яким були виписані надані до перевірки відвантажувальні («отвесные») №001394 та №001396.
Таким чином, ТОВ «БК «Метком Інвест» не є ані власником, ані користувачем транспортних засобів марки FORD номерний знак НОМЕР_1 та номерний знак НОМЕР_2 , зазначених в актах перевірки №238806 та №238807 від 06.08.2020 року.
При цьому, відповідачем не доведено, що водії вищезазначених транспортних засобів, що перевірялись відповідачем, - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в трудових відносинах з позивачем, або мали договірні відносини з останнім щодо перевезення вантажу 06.08.2020р.
Натомість представник позивача у судовому засіданні стверджував, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у трудових відносинах з ТОВ «БК «Метком Інвест» не перебувають.
Таким чином, з матеріалів справи не встановлено наявність у позивача статусу суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сфері автомобільного транспорту з наданням послуг по перевезенню вантажу або наявність договору про перевезення вантажу, що здійснювалося 06.08.2020р. транспортними засобами марки FORD номерний знак НОМЕР_1 та номерний знак НОМЕР_2 , стороною в якому б було ТОВ «БК «Метком Інвест», відповідно підстави вважати, що позивач здійснював перевезення в рамках договірних правовідносин, відсутні.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що правопорушення, означені в актах про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0015651 від 06.08.2020р. та №0015999 від 06.08.2020р. та в актах проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №238806 від 06.08.2020 року та №238807 від 06.08.2020 року, допущені позивачем.
Згідно зі ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
За приписами частин першої та другої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Принцип рівності сторін у процесі є одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу (Ruiz-Mateos v. Spain, рішення від 23 червня 1993 р., серія A, N 262, с. 25, § 63).
Більш того, принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (див. Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands, рішення від 27 жовтня 1993 р., серія A, N 274, с. 19, § 33 та Ankerl v. Switzerland, рішення від 23 жовтня 1996 р., Reports 1996-V, стор. 1567-68, § 38). Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (див. рішення у справі Ruiz-Mateos, наведене вище, с. 25, § 63).
Зважаючи на те, що в ході розгляду справи встановлено, що в даному випадку позивач не був перевізником на транспортних засобах марки FORD номерний знак НОМЕР_1 та номерний знак НОМЕР_2 , останнім доведено, що ним не вчинялись порушення транспортного законодавства, зазначені в актах про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0015651 від 06.08.2020р. та №0015999 від 06.08.2020р. та в актах проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №238806 від 06.08.2020 року та №238807 від 06.08.2020 року.
Водночас, всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності своїх дій та рішень і не надав суду належних доказів, які спростовували б доводи позивача.
При цьому, суд не надає оцінку наявності або відсутності порушень Закону України «Про автомобільний транспорт» в частині надання суб`єктом господарювання послуги з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону №2344-ІІІ, а також з перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів без отримання відповідного дозволу, оскільки позивач, в даному випадку, не є суб`єктом який повинен відповідати за дані порушення.
Зважаючи на наведене та враховуючи, що позивач в межах спірних правовідносин не вважається автомобільним перевізником в розумінні статей 1, 48 Закону №2344-ІІІ, а відтак не може бути суб`єктом відповідальності у розумінні приписів статті 60 Закону №2344-ІІІ, оскаржувані постанови Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу до ТОВ «Будівельна компанія «Метком Інвест» від 01.10.2020р. №201678, №201679 та №201680 є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги в цій частині, відповідно, - задоволенню.
Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення іншої частини позовних вимог відносно визнання протиправними дій Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки щодо встановлення в актах №238806 від 06.08.2020 року та №238807 від 06.08.2020 року факту порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Метком Інвест» вимог законодавства про автомобільний транспорт, з огляду на таке.
Як зазначалося вище, згідно з пунктом 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
Пунктом 22 Порядку №1567 передбачено, що у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акту перевірки суб`єкта господарювання або акту перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.
Відповідно до абз.1 п.25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
З аналізу наведених норм слідує, що фактично акт, складений за результатами перевірки транспортного засобу - це службовий документ, який підтверджує факт проведення такої перевірки і є носієм доказової інформації про встановлені обставини під час її проведення. При цьому, акт лише фіксує такі обставини та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення відповідача і сам по собі не породжує певних правових наслідків для позивача, не є актом індивідуальної дії, а містить лише висновки, посадової особи органу Укртрансбезпеки, яка проводила перевірку.
Таким чином, позовна вимога у вигляді визнання неправомірними (протиправними) дій посадових осіб або конкретного органу при формуванні у акті перевірки певних висновків є неналежно обраним способом правового захисту позивача, оскільки вирішення такого спору не захищає саме по собі права чи інтереси останнього. За наявності обґрунтованого позову належним способом такого захисту є оскарження рішення (постанови) органу Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу, яке і містить обов`язкове для виконання волевиявлення суб`єкта владних повноважень відносно конкретної особи.
Отже, у задоволенні позовних вимог в частині щодо визнання протиправними дій Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки щодо встановлення в актах №238806 від 06.08.2020 року та №238807 від 06.08.2020 року факту порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Метком Інвест» вимог законодавства про автомобільний транспорт слід відмовити.
Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 3 статті 139 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на положення вказаної статті та зважаючи на часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Будівельна компанія «Метком Інвест», понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню на користь останнього пропорційно до розміру задоволених позовних вимог шляхом стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки коштів у сумі 2270,00грн.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправними та скасувати постанови Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Метком Інвест» від 01.10.2020р. №201678, №201679 та №201680.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 20.09.2021р.

Суддя: О.М. Турова