Справа № 420/2608/22
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2608/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Приватного підприємства ІНАУТ до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації, -

ВСТАНОВИВ

Приватне підприємство ІНАУТ звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500020/2022/000003/2 від 05.01.2022 року, № UA500020/2022/000006/2 від 05.01.2022 року, № UA500020/2022/000005/2 від 05.01.2022 року, № UA500020/2022/000015/2 від 10.01.2022 року; визнати протиправними та скасувати картки відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2022/000003, № UA500020/2022/000006, № UA500020/2022/000005, № UA500020/2022/000021.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в оскаржуваних Рішеннях про коригування митної вартості відповідачем не вказано причину не застосування інших методів визначення митної вартості, ніж шостий, зазначивши лише про відсутність відповідних документів. При цьому, в обґрунтування неможливості застосування певних другорядних методів, відповідач повинен був конкретизувати підстави їх не застосування. Відповідач зобов`язаний був навести у кожному рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. Рішення про коригування митної вартості № UA500020/2022/000003/2, № UA500020/2022/000006/2, № UA500020/2022/000005/2, № UA500020/2022/000015/2 - не містять ані жодних порівнянь, ані обґрунтованих підстав не застосування інших другорядних методів. При цьому, позивач наголошує, що посилання відповідача на ту обставину, що вартість товару є меншою від рівня митної вартості товару, інформація про який міститься в базах даних АСМО «Інспектор» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України (ЄАІС), є необґрунтованим, оскільки використання цінової бази допускається лише при визначенні митної вартості за другорядними методами відповідно до положень ст.ст. 59,60,64 МК України, на що у відповідача не було законних підстав.

05.04.2022 року до суду від відповідача - Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №ЕС/1009/22), відповідно до якого наголошено, що оскільки в документах, які надані до Одеської митниці разом з митними деклараціями містилися розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів, та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/2608/22 за позовом Приватного підприємства ІНАУТ до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що на підставі Контракту № 04-06-20-UA від 04.06.2020 року (з урахуванням Додаткової угоди до Контракту від 08.09.2021 року), укладеного між приватним підприємства «ІНАУТ» (покупець) та «MINGHONG TECHNOLOGY CO., LIMITED» (продавець), у січні 2022 року на адресу ПП «ІНАУТ» було здійснено поставку акумуляторних батарей із Китайської Народної Республіки (КНР).

З урахуванням чого, декларантом Приватним підприємством «КАМІОН», яке надавало послуги з декларування товарів Приватному підприємству «ІНАУТ», до Одеської митниці було подано митні декларації, а саме митні декларації № UA500020/2022/000247 від 05.01.2022 року, № UA500020/2022/000245 від 05.01.2022 року, № UA500020/2022/000248 від 05.01.2022 року, № UA500020/2022/000481 від 10.01.2022 року на товар «акумуляторні батареї електричні…», торговельної марки LOGICPOWER, фірма-виробник «ZHENZHEN LOGICFOX INTERNATIONAL TRADING CO LIMITED», країна виробництва СN.

Товар надійшов на адресу позивача в чотирьох контейнерах OOLU1533172, OOLU1492875, TEMU0113086, SUDU7523194, відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 04.06.2020 року № 04-06-20-UA (з урахуванням Додаткової угоди до Контракту від 08.09.2021 р.), продавцем товару є китайська компанія «MINGHONG TECHNOLOGY CO., LIMITED».

В контейнері OOLU1533172 Товар надійшов за коносаментом OOLU, інвойсом від 04.11.2021 року № 04-06-20-UA-50, пакувальним листом від 04.11.2021 року № 04-06-20-UA-50PL, в кількості 4030 шт., вагою брутто 26051,3 кг., нетто 25103 кг., та був задекларований в митній декларації № UA500020/2022/000247.

В контейнері OOLU1492875 Товар надійшов за коносаментом COSUA, інвойсом від 09.09.2021 року № 04-06-20-UA-48, пакувальним листом від 09.09.2021 року № 04-06-20-UA-48PL, в кількості 5505 шт., вагою брутто 22128,5 кг., нетто 21306,2 кг., та був задекларований в митній декларації № UA500020/2022/000245.

В контейнері TEMU0113086 Товар надійшов за коносаментом COSUB, інвойсом від 09.09.2021 року № 04-06-20-UA-47, пакувальним листом від 09.09.2021 року № 04-06-20-UA-47PL, в кількості 2595 шт., вагою брутто 19870 кг., нетто 18875,8 кг., та був задекларований в митній декларації № UA500020/2022/000248.

В контейнері SUDU7523194 Товар надійшов за коносаментом MWYTPIV21110824FD, інвойсом від 04.11.2021 року № 04-06-20-UA-49, пакувальним листом від 04.11.2021 року № 04-06-20-UA-49PL, в кількості 2969 шт., вагою брутто 18507,6 кг., нетто 17566,9 кг.. та був задекларований в митній декларації № UA500020/2022/000481.

Разом з митними деклараціями були надані:

- № UA500020/2022/000247: декларантом до митниці серед інших документів було подано інвойс продавця від 04.11.2021 року № 04-06-20-UA-50, відповідно до якого вартість акумуляторних батарей складає 32 939,00 доларів США (за курсом НБУ на день подачі декларації 899155,65 грн.);

- № UA500020/2022/000245: декларантом до митниці серед інших документів було подано інвойс продавця від 09.09.2021 року № 04-06-20-UA-48, відповідно до якого загальна вартість товару складає 28 031,60 доларів США (за курсом НБУ на день подачі декларації 765195,40 грн.);

- № UA500020/2022/000248: декларантом до митниці серед інших документів було подано інвойс продавця від 09.09.2021 року № 04-06-20-UA-47, відповідно до якого загальна вартість товару складає 24 734,40 доларів США (за курсом НБУ на день подачі декларації 675189,76 грн.);

- № UA500020/2022/000481: декларантом до митниці серед інших документів було подано інвойс продавця від 04.11.2021 року № 04-06-20-UA-49, відповідно до якого загальна вартість товару складає 23 077,90 доларів США (за курсом НБУ на день подачі декларації 634589,17 грн.).

Так, декларантом в митній декларації № UA500020/2022/000247 митну вартість Товару було визначено на рівні 899 155,65 грн., митні платежі було нараховано у розмірі 266 150,07 грн.; в митній декларації № UA500020/2022/000245 митну вартість Товару було визначено на рівні 765195,40 грн., митні платежі було нараховано у розмірі 226 497,84 грн.; в митній декларації № UA500020/2022/000248 митну вартість Товару було визначено на рівні 675189,76 грн., митні платежі було нараховано у розмірі 199856,17 грн.; в митній декларації № UA500020/2022/000481 митну вартість Товару було визначено на рівні 634589,17 грн., митні платежі було нараховано у розмірі 187838, 39 грн.

По зазначеним митним деклараціям Одеською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2022/000003/2, № UA500020/2022/000006/2, № UA500020/2022/000005/2, № UA500020/2022/000015/2, в яких митним органом застосовано шостий (резервний) метод для визначення митної вартості Товару.

Зокрема, у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів митним органом № UA500020/2022/000015/2, зазначено: - «що до митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 04.06.2020 №04-06-20-UА, рахунок-фактура (інвойс) від 04.11.2021 № 04-06-20-UА-49 документи. З метою забезпечення оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень митної вартості у максимально наближений до митного оформлення час є більшим та становить: наприклад, стосовно заявленого у митній декларації товару: на рівні 4,93 дол. США за 1кг нетто, що відповідає рівню 35,86 дол. США за 1 шт. (МД № UА50020/2021/217109 від 21.10.2021 року), ніж товар «Акумулятори електричні свинцеві. Не для цивільної авіації: Акамулятор 12V», умови поставки: СРТ, метод визначення МВ:1, контракт непрямий) заявлено декларантом (1,31 дол. США/кг (7,77 дол.США/шт.)), контракт: непрямий, умови поставки: СРТ, метод визначення МВ:1».

У графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів митним органом № UA500020/2022/000006/2, зазначено: - « у тому числі, зазначено, що до митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 04.06.2020 №04-06-20-UA, рахунок-фактура (інвойс) від 09.09.2021 № 04-06-20-UA-48 та інші документи. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби та встановлено що рівень митної вартості у максимально наближений до митного оформлення час є більшим та становить: наприклад, стосовно заявленого у митній декларації товару: на рівні 4,93 дол. США за 1 кг нетто, що відповідає рівню 35,86 дол. США за 1 шт. (МД №UA500020/2021/217109 від 21.10.2021 фоку), ніж товар «Акумулятори електричні, свинцеві. Не для цивільної авіації:Акумулятор 12V», умови поставки: СРТ, метод визначення МВ:1, контракт: непрямий), заявлено декларантом (1,31 дол. США/кг(8,17 дол.США/шт.), контракт: непрямий, умови поставки: СРТ, метод визначення МВ:1».

У графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів митним органом № UA500020/2022/000005/2, зазначено: - «до митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 04.06.2020 №U4-06-20-UA, рахунок-фактура (інвойс) і від 09.09.2021 №04-06-20-UA-47 та інші документи. Так, відповідно до (п.2.1 зовнішньоекономічного договору від 04.06.2020 №04-06-20-UA продавець продає, а покупець купує товар, кількість та номенклатура якого (зазначається в Інвойсах, разом з цим, в пункті 4.1 Контракту міститься інформація про загальну вартість Контракту: 80472,09 доларів США. Проте, із (зазначенням точної вартості товару, в п.2.1 Контракту: «Предмет контракту» не зазначено найменування або номенклатуру товару. Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідно до інформації, що міститься в АСМО «Інспектор» згідно зовнішньоекономічного контракту від 04.06.2020 №04-06-20-UA на адресу Покупця: ПП «Інаут» протягом 2020-2021 років неодноразово надходив товар, загальна вартість якого більша, чим визначена вимогами Контракту, виникають сумніви щодо достовірності інформації щодо вартості товару, що міститься в поданих до митного оформлення документах. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено (аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби та встановлено що рівень митної вартості у максимально наближений до митного оформлення час є більшим та становить: наприклад, стосовно заявленого у митній декларації товару: на рівні 4,93 дол. США за 1 кг нетто, що відповідає рівню 35,86 дол. США за 1 шт. (МД №ІІА500020/2021/217109 від 21.10.2021 року), ніж товар «Акумулятори електричні, свинцеві. Не для цивільної авіації: Акумулятор 12V», умови поставки: СРТ, метод визначення МВ:1, контракт:непрямий), заявлено декларантом (1,31 дол. США/кг (8,17 дол.США/шт)), контракт: непрямий, умови поставки: СРТ, метод визначення МВ:1».

У графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів митним органом № UA500020/2022/000003/2, зазначено: - «до митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 04.06.2020 №U4-06-20-UA, рахунок-фактура (інвойс) і від 09.09.2021 №04-06-20-UA-47 та інші документи. Відповідно до інформації, що міститься в АСМО «Інспектор» згідно зовнішньоекономічного контракту від 04.06.2020 року №04-06-20- UA на адресу покупця ПП Інаут протягом 2020-2021 років неодноразово надходив товар, загальна вартість якого більша, чим визначена вимогами Контракту, виникають сумніви щодо достовірності інформації щодо вартості товару, що міститься в поданих до митного оформлення документах. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено (аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби та встановлено що рівень митної вартості у максимально наближений до митного оформлення час є більшим та становить: наприклад, стосовно заявленого у митній декларації товару: на рівні 4,93 дол. США за 1 кг нетто, що відповідає рівню 30,71 дол. США за 1 шт. (МД № UA500020/2021/217109 від 21.10.2021 року), ніж товар «Акумулятори електричні, свинцеві. Не для цивільної авіації: Акумулятор 12V», умови поставки: СРТ, метод визначення МВ:1, контракт: непрямий), заявлено декларантом (1,31 дол. США/кг (8,17 дол.США/шт)), контракт: непрямий, умови поставки: СРТ, метод визначення МВ:1».

На підставі Рішень про коригування митної вартості товарів № UA500020/2022/000003/2, № UA500020/2022/000006/2, № UA500020/2022/000005/2, № UA500020/2022/000015/2 Одеською митницею було винесено картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2022/000003, № UA500020/2022/000006, № UA500020/2022/000005, № UA500020/2022/000021.

Вважаючи вказані рішення суб`єкта владних повноважень протиправними, Приватне підприємство ІНАУТ звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги Приватного підприємства ІНАУТ до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, картки відмови в прийнятті митної декларації, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.51 Митного Кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщується через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ст.52 МК України з`явлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

У випадках, визначених цим Кодексом, для з`явлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Декларація митної вартості подається у разі: 1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни; 2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу; 3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.

В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.

Декларація митної вартості не подається, у тому числі у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, у разі декларування партій товарів, митна вартість яких не перевищує 5000 євро.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З`явлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом з`явлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ч.2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Згідно з частинами першою - другою статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) па основі додавання вартості (обчислена вартість); і) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться па митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції").

За приписами частин першої, другої статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GАТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися па раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Зокрема, аналізуючи наведені у оскаржуваних Рішеннях про коригування митної вартості товарів № UA500020/2022/000003/2 від 05.01.2022 року, № UA500020/2022/000006/2 від 05.01.2022 року, № UA500020/2022/000005/2 від 05.01.2022 року, № UA500020/2022/000015/2 від 10.01.2022 року, обставини, котрі слугували підставою для їх винесення, а також доводи, аргументи учасників справи, у їх сукупності, суд зазначає наступне.

При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів орган доходів і зборів повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів, навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Натомість, у п.33 оскаржуваних рішень зазначено, що в результаті проведеної оцінки митної декларації обрано другорядний метод визначення митної вартості, у зв`язку із чим проведено аналіз баз даних АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби України, проте, суд позбавлений можливості перевірити ці дані, з підстав відсутності такої інформації в поданих доказах.

До того ж, посилання контролюючого органу у рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних АСМО Інспектор, ЄАІС Держмитслужби України не заслуговують на увагу суду також і тому, що означені відомості у жодному разі не можуть слугувати підставою для заниження митної вартості товарів, у разі наявності у декларанта всіх необхідних документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару за ціною договору.

Крім того, варто зазначити, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) ДФС (Держмитслужби) України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості перевірити наявну у ній інформацію, а також в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, та інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, а тому така інформаційна база не містить усіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Верховним Судом у відповідних постановах неодноразово акцентовано, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України, не передбачено

Згідно з пунктами 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути па ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Судом, при цьому, враховано, що для підтвердження розміру митної вартості разом з митними деклараціями позивачем до митниці було подано:

- з декларацією № UA500020/2022/000247 - зовнішньоекономічний контракт № 04-06-20-UA від 04.06.2020, додаткову угоду до контракту № 04-06-20-UA від 08.09.2021, інвойс № 04-06-20-UA-50, пакувальний лист № 04-06-20-UA-50PL.

- з декларацією № UA500020/2022/000245 - зовнішньоекономічний контракт № 04-06-20-UA від 04.06.2020, додаткову угоду до контракту № 04-06-20-UA від 08.09.2021, інвойс № 04-06-20-UA-48, пакувальний лист № 04-06-20-UA-48PL.

- з декларацією № UA500020/2022/000248 - зовнішньоекономічний контракт № 04-06-20-UA від 04.06.2020, додаткову угоду до контракту № 04-06-20-UA від 08.09.2021, інвойс № 04-06-20-UA-47, пакувальний лист № 04-06-20-UA-47PL.

- з декларацією № UA500020/2022/000481 - зовнішньоекономічний контракт № 04-06-20-UA від 04.06.2020, додаткову угоду до контракту № 04-06-20-UA від 08.09.2021, інвойс № 04-06-20-UA-49, пакувальний лист № 04-06-20-UA-49PL.

Цими документами підтверджено, що ціна Товару:

- за митною декларацією № UA500020/2022/000247, вагою брутто 26051,3 кг., нетто 25103 кг. (тобто, разом з упаковкою) підлягає сплаті у розмірі 32 939,00 доларів США;

- за митною декларацією № UA500020/2022/000245, вагою брутто 22128,5 кг., нетто 21306,2 кг. (тобто, разом з упаковкою) підлягає сплаті у розмірі 28 031,60 доларів США.

- за митною декларацією № UA500020/2022/000248, вагою брутто 19870 кг., нетто 18875,8 кг. (тобто, разом з упаковкою) підлягає сплаті у розмірі 24734,40 доларів США.

- за митною декларацією № UA500020/2022/000481, вагою брутто 18507,6 кг., нетто 17566,9 кг. (тобто, разом з упаковкою) підлягає сплаті у розмірі 23077,90 доларів США.

Згідно з п.п. в). п. 1 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари додаються, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати понесені покупцем вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням.

Контрактом № 04-06-20-UA від 04.06.2020 року та інвойсами передбачено умови поставки CPT Одеса за «ІНКОТЕРМС 2020», що означає, що продавець доставляє товар названому їм перевізнику. При цьому, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення.

Так в п. 7.1 Контракту № 04-06-20-UA зазначено, що товар повинен відвантажуватись в експортній упаковці, що відповідає характеру Товару. Вказане у свою чергу свідчить про те, що продаж товару та його переміщення разом з упаковкою передбачено умовами контракту, вартість упаковки включається до ціни товару і витрати на упаковку або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням були понесені не покупцем, а продавцем.

Отже, окреслені у спірних Рішеннях про коригування митної вартості № UA500020/2022/000003/2, № UA500020/2022/000006/2, № UA500020/2022/000005/2, № UA500020/2022/000015/2, твердження митного органу про те, що неможливе визначення митної вартості за першим методом з причини того, що до митної вартості не додано вартість упаковки, є необґрунтованим.

Відповідачем в вищезазначених Рішеннях також вказується на відсутність інформації про здійснення або не здійснення страхування оцінюваних товарів, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. При цьому, зазначено: - «відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах «СРТ Одеса», тобто вартість страхування не включена у вартість товару».

Між тим, у даному випадку висновок митного органу, що вартість страхування не включена у вартість товару є також безпідставним, оскільки умови поставки «CPT» за «ІНКОТЕРМС 2020» не встановлюють обов`язковість страхування товару, а отже, відповідач дійшов хибного висновку про те, що вартість страхування не включена у вартість товару.

При цьому, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, подаються декларантом для підтвердження митної вартості лише у випадках, якщо здійснювалось страхування, про що зазначено в п.8 ч. 3 ст. 53 МК України.

Відносно не зазначення найменування або номенклатури Товару в розділі - «Предмет Контракту», судом з`ясовано, що за умовами Контракту № 04-06-20-UA, зокрема, в п.2.1. зазначено, що кількість та номенклатура Товару визначається в інвойсі. Вказане кореспондується з положеннями пункту 4.1. Контракту (зміненого відповідно до Додаткової угоди від 08.09.2021 року), відповідно до якого ціна Контракту складає 109 694,9 дол. США.

Зокрема, в інвойсах № 04-06-20-UA-50 від 04.11.2021 року, № 04-06-20-UA-47 від 09.09.2021 року, які є невід`ємними частинами контракту, зазначено повне найменування кожного товару, номенклатура, кількість одиниць товару, ціна товару за кожну одиницю та загальна вартість товару. Зазначені інвойси належним чином засвідчені та скріплені печаткою продавця, що відповідно свідчить про достовірність вартості та кількості поставленого товару.

Крім того, відповідачем зазначено, що за Контрактом № 04-06-20-UA на адресу ПП «ІНАУТ» неодноразово надходили товари вартість яких більша, ніж визначена вимогами контракту. Однак, дійшовши такого висновку, митним органом не враховано індивідуальність кожного поставленого Товару, зокрема, те, що акумуляторні батареї, поставлялися різних марок, різної потужності, та різних виробників, та відповідно їх вартість є різною, в залежності від характеристик товару.

Так, у Постанові від 20.02.2018 по справі №809/1884/16, Верховним Судом акцентовано, що витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсності митної вартості товарів».

Витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Не надання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.09.2019 у справі № 815/6780/15, від 06.09.2019 у справі № 803/1212/14.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості і не може бути достатньою і самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про корегування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відноси під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України на передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню».

Тобто, наявність в базах даних інформації про те, що подібний товар у попередні періоди «розмитнювався» за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутністю інших законних підстав, не утворює підстав для відмови у визнанні, заявленої декларантом, митної вартості за основним методом її визначення, оскільки торгівельні відносини є різноманітними і безліч обставин можуть впливати на ціну товарів. Така інформація не є підставою для збільшення митної вартості товарів і не перешкоджає застосуванню декларантом першого (основного) методу визначення митної вартості товарів.

Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

До того ж, ЄАІС Держмитслужби України та АСМО «Інспектор» не є доказом заниження митної вартості. Ця система закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта права можливості довести законність визначення митної вартості

Підстави для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачені частиною другою статті 58 Митного кодексу України.

Так, відповідно до вищевказаної норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Натомість, як встановлено судом, позивачем надано всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, які містять складові вартості товару, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товару, та не містять неточностей чи розбіжностей.

Водночас, відповідачем не підтверджено належними, допустимими доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах, розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли, у зв`язку з тим, що надані документи, на думку контролюючого органу, не підтверджували вартості, так як містили розбіжності, суд відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, котрі були надані митному органу під час проведення митних процедур.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 2 квітня 2019 року у справі № 809/784/16 (адміністративне провадження № К/9901/17149/18).

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, та зважаючи, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, суд дійшов висновку, що Приватним підприємством ІНАУТ, з метою підтвердження митної вартості товару до Одеської митниці надано у повному обсязі документи, котрі містять необхідну інформацію про товар, та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено належними, достатніми, та юридично спроможними доказами, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару, свідчать про її заниження, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та як наслідок необхідність застосування додаткового методу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства ІНАУТ до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації, є правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженими, а тому підлягають задоволенню, з вищеокреслених підстав.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Приватного підприємства ІНАУТ до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації, - задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500020/2022/000003/2 від 05.01.2022 року, № UA500020/2022/000006/2 від 05.01.2022 року, № UA500020/2022/000005/2 від 05.01.2022 року, № UA500020/2022/000015/2 від 10.01.2022 року.

3. Визнати протиправними та скасувати картки відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2022/000003, № UA500020/2022/000006, № UA500020/2022/000005, № UA500020/2022/000021.

4. Стягнути з Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21А, м. Одеса, 65078, ) на користь Приватного підприємства ІНАУТ (вул. Чорноморського козацтва, буд. 103, офіс 205, м. Одеса, 65003, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 34734 (тридцять чотири тисячі сімсот тридцять чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 28.04.2022 р., у зв`язку із збройною агресією РФ 24.02.2022 р., небезпекою для державної незалежності України, її територіальної цілісності, та запровадженням на всій території України режиму воєнного стану.

Суддя Харченко Ю.В.