Справа № 461/2572/21
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 461/2572/21 пров. № А/857/5082/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Юрченко М.М.,

представника позивача Курільця П.А.,

представника відповідача Кіндратіва С.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові про скасування постанови, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Мисько Х.М.,

час ухвалення рішення 16:38:23,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові, в якому просила скасувати постанову № 21-а від 18 березня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18 березня 2021 року Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю у місті Львові прийняла постанову № 21-а про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КУпАП та наклала штраф у розмірі 10200 грн. З даною постановою не погоджується та вважає її такою, що прийнята в незаконний спосіб на підставі протоколу № 1 від 02 березня 2021 року, який був складений за відсутності позивача. Вказує, що не була належним чином повідомлена про призначення, перебіг позапланової перевірки та про складання за її результатами протоколу, що є порушенням Порядку здійснення державного архітектурного-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553. Зазначає, що оскільки в приміщенні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , орендарем приміщення були здійснені виключно ремонтно-оздоблювальні роботи без втручання в несучі конструкції, тому такі роботи не потребують жодних погоджень та дозволів.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 09 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що реконструкція приміщення позивачем була здійснена без документів, що надають право на виконання будівельних робіт, позивачкою не було подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу ДАБК та не отримано документ, що дає право на виконання будівельних робіт з реконструкції приміщень за адресою АДРЕСА_1 . Діями позивача було здійснено втручання в несучі та огороджувальні конструкції, що проявилося у влаштуванні позивачем входу в приміщення з вікна будівлі. Таким чином, позивачем було здійснено реконструкцію, оскільки нею фактично здійснено роботи з реконструкції приміщень з втручанням в огороджувальні та несучі конструкції (несучі стіни), що підтверджено наявними в матеріалах справи фотографіями приміщення. Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позивач використовувала не прийняте в експлуатацію житлове приміщення, за адресою АДРЕСА_1 після реконструкції.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, судом не взято до уваги, що звернення від 10 січня 2021 року мешканців будинку АДРЕСА_2 про проведення перевірки не містить жодного підпису, а тому розгляду Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові не підлягає. Вказує, що під час проведення позапланової перевірки підлягають контролю виключно питання, які стали підставою для проведення такої перевірки, відповідачам самовільно розширено коло питань та притягнуто позивача до відповідальності за роздрібну торгівлю товарами. Звертає увагу на те, що незаконна реконструкція була предметом розгляду справи № 461/3164/21, а в даній справі розглядались питання щодо скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності саме за незаконну експлуатацію приміщення. Стосовно відеофіксації адміністративного правопорушення, про яке зазначено у постанові № 21-а від 18 березня 2021 року вказує, що дане відео відсутнє у матеріалах справи, натомість відповідачем долучено фотознімки, які свідчать про незаконну реконструкцію приміщення у вищезгаданій справі, але аж ніяк не про здійснення роздрібної торгівлі ОСОБА_2 у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, в своїх поясненнях покликався на доводи в ній викладені.

Представник відповідача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 12 січня 2021 року до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові звернулися мешканці будинку АДРЕСА_2 з приводу проведення ремонтних робіт власником квартири АДРЕСА_3 (а.с.112-113).

15 лютого 2021 року в.о. начальника інспекції ДАБК у м. Львові Павлишин Т.М. , на підставі вищевказаного звернення видано наказ № 124-П про проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва: «Будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 ». Предмет перевірки: дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. На підставі вказаного наказу було видано відповідне направлення. Строк дії направлення з 15 лютого до 26 лютого 2021 року (а.с.74-75).

Наказом в.о. начальника інспекції ДАБК у м. Львові Павлишин Т.М. № 157- П від 01 березня 2021 року, на підставі службової записки заступника начальника відділу інспекційної роботи, термін вищевказаної позапланової перевірки, продовжено на два робочі дні, про що видано відповідне направлення. Строк дії направлення з 01 березня до 02 березня 2021 року (а.с.71-72).

Відповідно до інформаційної довідки № 246480053 від 02 березня 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартири, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 26.5 кв. м., що за адресою АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а.с.129-130).

За результатами проведення вищевказаної перевірки, заступником начальника відділу інспекційної роботи інспекції ДАБК м.Львові Ліватим В.М. 02 березня 2021 року складено акт № 157-пп за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме: «Будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1 » (а.с.76-95).

Відповідно до Акту встановлено порушення вимог законодавства у сфері містобудування, а саме: « ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 самовільно провела реконструкцію квартири без дозвільних документів, які надають право на виконання підготовчих будівельних робіт». На об`єкті: «Будівельні роботи за адресою АДРЕСА_1 проводиться експлуатація об`єкта, а саме продаж продовольчих товарів, що зафіксовано відеофіксацією».

Позивач отримала акт за результатами позапланової перевірки, протоколи про адміністративне правопорушення № 1 та 2 та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил про що свідчить відмітка на рекомендованому поштовому повідомленні (а.с.114-115).

Згідно з протоколом № 1 про адміністративне правопорушення від 02 березня 2021 року за результатами позапланової перевірки виявлено порушення: в ході перевірки, на об`єкті «Будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 » проводиться експлуатація об`єкта, а саме продаж продовольчих товарів, що засвідчується відеофіксацією, що є порушенням ч. 8 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с.7-10).

Протоколом № 2 про адміністративне правопорушення від 02 березня 2021 встановлено, що в ході перевірки, за адресою: На об`єкті «Будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 » ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 самовільно проведено реконструкцію квартири без документів, які надають право на виконання підготовчих/будівельних робіт, що є порушенням п. 1, ч. 1, ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с.100-104).

02 березня відповідачем винесено припис про усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким сфрмовано вимогу в двохмісячний термін з дня отримання даного припису усунути вищевказані порушення, негайно зупинити експлуатацію об`єкта «Будівельні роботи за адресою : АДРЕСА_1 . Цей припис є обов`язковим до виконання (а.с.104-105).

Постановою у справі про адміністративне правопорушення № 21-а від 18 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн (а.с.4-6).

У постанові зазначено, що в ході перевірки, на об`єкті «Будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 » проводиться експлуатація об`єкта, а саме продаж продовольчих товарів, що засвідчується відеофіксацією, що є порушенням ч. 8 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідальність за встановленні правопорушення, передбачена частиною 9 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змістом вищевказаної постанови позивач ознайомлена, оскільки була присутньою на засіданні під час розгляду протоколу № 1 від 02 березня 2021 року про, що свідчить відмітка на постанові.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд повинен перевіряє, чи були у відповідача у справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КУпАП.

Частиною 9 ст. 96 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за експлуатацію об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною восьмою цієї статті.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі Закон № 3038-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі Порядок № 553).

Відповідно до п. 7 Порядку № 533 під час проведення позапланової перевірки підлягають контролю виключно питання, які стали підставою для проведення такої перевірки.

Згідно з п. 11 Порядку № 553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених абзацом шістнадцятим частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством; 7) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій; 8) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; 9) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;10) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію; 11) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото, аудіо- та відеотехніки.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 32 Закону № № 3038-VI клас наслідків (відповідальності) будівель і споруд (далі - клас наслідків) це характеристика рівня можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, які постійно або періодично перебуватимуть на об`єкті або які знаходитимуться зовні такого об`єкта, матеріальних збитків чи соціальних втрат, пов`язаних із припиненням експлуатації або з втратою цілісності об`єкта. Клас наслідків визначається відповідно до вимог будівельних норм і правил, затверджених згідно із законодавством. Клас наслідків визначається для кожного об`єкта - будинку, будівлі, споруди будь-якого призначення, їхніх частин, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, у тому числі тих, що належать до складу комплексу (будови). До складу комплексу (будови) можуть належати об`єкти, будівництво яких здійснюється за єдиною проектно-кошторисною документацією. Усі об`єкти поділяються за такими класами наслідків (відповідальності): незначні наслідки - СС1; середні наслідки - СС2; значні наслідки - СС3.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється (ч. 2 ст. 36 Закону № 3038-VI).

Згідно з ч. 1, 5, 8 ст. 39 Закону № 3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 р. № 406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», таких документів не потребують роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Із матеріалів справи слідує, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 9 ст. 96 КУпАП, за експлуатацію об`єкту будівництва, не прийнятого в експлуатацію, а саме, проводиться роздрібна торгівля.

Проаналізувавши вищевказані законодавчі положення, колегія суддів зазначає, що у даному випадку склад правопорушення настає у разі, коли особа здійснює експлуатацію об`єкту будівництва, який не прийнятий в експлуатацію, якщо таке прийняття в експлуатацію передбачено законодавством. Не підлягає прийняттю в експлуатацію об`єкт, на якому проводяться роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Судом першої інстанції встановлено, що будинок за адресою АДРЕСА_1 належить до класу об`єктів з незначними наслідками СС1. Реконструкція приміщення позивачем була здійснена без документів, що надають право на виконання будівельних робіт, позивачем не було подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу ДАБК та не отримано документ, що дає право на виконання будівельних робіт з реконструкції приміщень за адресою АДРЕСА_1 . Діями ОСОБА_1 було здійснено втручання в несучі та огороджувальні конструкції, що проявилося у влаштуванні позивачем входу в приміщення з вікна будівлі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 21 липня 2021 року у справі № 461/3164/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про скасування постанови № 26-а від 30 березня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У справі № 461/3164/21 встановлено, що ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , самовільно проведено реконструкцію квартири без документів, які надають право на виконання будівельних робіт. Згідно даних технічного паспорту від 18.11.1994, є наявність вікна та, відповідно, дверей за адресою: АДРЕСА_1 . З огляду даних, зокрема фотографій з Google Maps, встановлюється наявність за адресою: АДРЕСА_1 , - двох вікон. Під час проведеної позапланової перевірки, в період з 15 лютого по 2 березня 2021 року, здійснено фотофіксацію, якою встановлено наявність вже двох дверей. Відтак, на фотографіях чітко видно, що для встановлення цих вищезгаданих дверей було вибиття дверних отворів, замість віконних, які були раніше у цьому будинку, а це, зокрема, свідчить про втручання в несучі та огороджуванні конструкції.

Колегія суддів зазначає, що позивачем було здійснено реконструкцію за адресою АДРЕСА_1 , оскільки фактично здійснено роботи з втручанням в огороджувальні та несучі конструкції (несучі стіни), що підтверджено наявними в матеріалах справи фотографіями приміщення (а.с.117-121).

Таким чином, будівельні роботи із втручанням в огороджувальні та несучі конструкції за адресою АДРЕСА_1 повинні здійснюватись за обов`язкової наявності документів, що дають право на їх виконання, після закінчення таких робіт даний об`єкт підлягає прийняттю в експлуатацію.

Посилання скаржника на те, що звернення від 10 січня 2021 року мешканців будинку АДРЕСА_2 про проведення перевірки не містить жодного підпису, а тому не підлягає розгляду, колегія суддів не бере до уваги, оскільки окремі недоліки заяви, на підставі якої здійснено позапланову перевірку, не можуть бути самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови, крім того, пунктом 3 ч. 1 ст. 41 Закону № 3038-VI, абзацом 5 п. 7 Порядку № 553 також визначено, що підставою для позапланової перевірки є виявлення факту самочинного будівництва об`єкта.

Щодо доводів скаржника про те у матеріалах справи відсутні докази відеофіксації адміністративного правопорушення, а фотознімки свідчать про незаконну реконструкцію приміщення у справі № 461/3164/21, а не про здійснення роздрібної торгівлі у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , колегія суддів зазначає, що позивачем не заперечується достовірність даних доказів, факт експлуатації даного приміщення зафіксований на фотознімку, на якому чітко видно вивіску магазину «Жіночий одяг», а також табличку «відчинено» (а.с.117-118).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач здійснювала експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не прийнятого в експлуатацію після реконструкції, а тому у її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 287, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 грудня 2021 року у справі № 461/2572/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 28 квітня 2022 року.