Справа № 340/8717/21
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року м. Кропивницький Справа №340/8717/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у в порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача-1: Міністерства внутрішніх справ України;

відповідача-2: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про:

- визнання протиправним та скасування висновку Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 20.09.2021 року, яким відмовлено у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року;

- визнання протиправним та скасування рішення Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України, яке викладене у листі Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 23.09.2021 року №44191/15-2021, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні грошової допомоги відповідно до положень Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850;

- зобов`язання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області повторно направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок та документи про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до положень Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850;

- зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути висновок та документи про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до положень Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 та Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року, яким погодити та призначити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.08.2021 р. він звернувся до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, оскільки йому встановлено першу групу інвалідності, яка пов`язана із захворюванням внаслідок проходження служби в органах внутрішніх справ та 90% втрати працездатності. На заяву позивача відповідач надав відповідь від 23.09.2021 р. №44191/15-2021, згідно з якою позивача повідомлено про відмову у виплаті МВС України одноразової грошової у зв`язку з тим, що після первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, що не відповідає вимогам пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 р. Позивач вважає, що рішення відповідача не ґрунтується на нормах чинного законодавства. При цьому позивач зазначив, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є дата огляду МСЕК, коли позивачу встановлено першу групу інвалідності, через захворювання, пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а саме 22.04.2021 р. Таким чином, між встановленням МСЕК інвалідності та поданням заяви про виплату одноразової грошової допомоги пройшло менше ніж два роки, що, на думку позивача, не узгоджується з висновками, які містяться у листі Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 23.09.2021 р.

Представником відповідача-1 подано відзив на позовну заяву у якому заперечено проти задоволення позовних вимог у повному обсязі (а.с.32-34). Представник відповідача-1 зазначив, що на час виникнення спірних правовідносин за позивачем як колишнім працівником органів внутрішніх справ, у зв`язку із встановленням йому І групи інвалідності, право на отримання одноразової грошової допомоги зберігалося згідно із пунктом 15 розділу ХІ Прикінцевих і перехідних положень Закону №580-VIII. Оскільки І група інвалідності позивачу встановлена 22.04.2021 р., то на позивача розповсюджується дія Порядку №850. Представник відповідача-1 вказує, що за своєю суттю одноразова грошова допомога є одноразовою виплатою, гарантованою державою у зв`язку із, зокрема, встановленням інвалідності працівникові міліції, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. При цьому, право на отримання грошової допомоги та право отримання допомоги у більшому розмірі (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) у зв`язку із виникненням обставин, з якими законодавець пов`язує збільшення її розміру, є різними правовими поняттями. Отже, процедура перегляду розміру вже призначеної та виплаченої одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною обставин, наданням нових документів, передбачає виплату лише різниці між виплаченою та нарахованою сумою у зв`язку із встановленням згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи чи іншої причини інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності під час повторного огляду. Визначення у такій процедурі строків є важливим для правового регулювання таких відносин, оскільки за загальним правилом суб`єктивні права та юридичні обов`язки їхніх учасників виникають, розвиваються та припиняються у певний час. Оскільки положення Закону №565-ХІІ втратили чинність, а за колишніми працівниками міліції збереглося лише право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, зокрема у зв`язку із встановленням інвалідності за певних обставин, яке може бути реалізовано через механізм, визначений Порядком №850, то до відносин, які виникли у цій справі слід застосовувати строк, обмежений положеннями пункту 4 вказаного Порядку двома роками, який обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності. Позивачу у 2015 році за результатами первинного обстеження МСЕК встановлено 25% втрати професійної працездатності, а за результатами повторного обстеження МСЕК 22.04.2021 р. встановлено І групу інвалідності. Оскільки після первинного огляду МСЕК (2015 рік) до повторного огляду МСЕК (2021 рік) пройшло більше 2 років (5 років), тому правових підстав для призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до постанови №850 від 21.10.2015 р. немає. Представник відповідача-1 вважає, що відмова МВС України у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із встановленням І групи інвалідності є правомірною. При цьому, представник відповідача-1 посилається на правову позицію Верховного Суду наведену у постанові від 10.12.2020 р. у справі №696/575/17 (провадження №К/9901/18206/18). Окрім того, представник відповідача-1 вказав на те, що МВС України наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги або прийняття рішення про відмову у їх видачі, то суд не вправі перебирати на себе функції такого суб`єкта владних повноважень.

Представником відповідача-2 подано відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнаються в повному обсязі (а.с.41-45). Представник відповідача-2 зазначає, що оскільки після первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, тому відповідно до п.4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. №850, правових підстав для призначення позивачу одноразової грошової допомоги не вбачається, що було оформлено листом ДФОП МВС України. Представник відповідача-2 вважає, що законне право позивача на отримання одноразової грошової допомоги не порушено, так як його заява та документи на отримання грошової допомоги були прийняті та у встановленому законом порядку направлені до відповідного органу (МВС) для вирішення питання про призначення грошової допомоги, тобто у законному зверненні позивача до УМВС в області для отримання грошової допомоги відмовлено не було, УМВС виконало всі необхідні дії, для призначення позивачеві грошової допомоги. На підставі розгляду поданих документів у нарахуванні та виплаті грошової допомоги позивачу було відмовлено і така відмова була зроблена обґрунтовано і на підставі закону, про що письмово повідомлено позивача.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 р. позовну заяву залишено без розгляду (а.с.22).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.24-25).

30.12.2021 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.31).

Заяв, клопотань від учасників процесу до суду не надходило. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали. Витребувані судом докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 КЗ «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи» 30.06.2010 р. встановлено 25% ступеню втрати професійної працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.55).

16.10.2019 р. під час первинного огляду КНП «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи Кіровоградської обласної ради» з 27.09.2019 р. встановлено ОСОБА_1 третю групу інвалідності внаслідок захворювань пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх (а.с.52).

ОСОБА_1 звернувся до відповідачів щодо виплати одноразової грошової допомоги, при цьому ліквідаційною комісією УМВС України в Кіровоградській області підготовлено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію» (а.с.60). Зі змісту висновку встановлено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є 27.09.2019 р., раніше одноразова грошова допомога ОСОБА_1 не виплачувалася.

Департаментом фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України листом №19135/15-2019 від 18.12.2019 р. повернуто матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з їх невідповідністю вимогам п.4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. №850 (а.с.68).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.03.2030 р. у справі №340/179/20, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.06.2020 р. (а.с.65-67), адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування висновку, а також зобов`язання вчинити дії задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України стосовно нерозгляду у передбачений законодавством України спосіб документів про отримання одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ; зобов`язано Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок та документи про отримання одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до положень Порядку затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 №850; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути висновок та документи про отримання одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до положень Порядку затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 №850 (а.с.62-64).

На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.03.2030 р. у справі №340/179/20 ліквідаційною комісією УМВС України в Кіровоградській області підготовлено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію», який не погоджено начальником відділу МОПСВ ДФОП МВС України та не затверджено директором ДФОП МВС України (а.с.61).

Листом №30044/15-2020 від 09.09.2020 р. Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України повідомило, що установлення заявникові третьої групи інвалідності та 60% втрати професійної працездатності (27.09.2019) відбулося в період понад два роки від дати встановлення йому 25% втрати професійної працездатності (23.09.2015), що суперечить умовам Порядку та унеможливлює затвердження Міністерством висновку і призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (а.с.69).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.01.20221 р. у справі №340/4792/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування висновку, а також зобов`язання вчинити дії задоволено частково; визнано протиправним та скасолвано висновок Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 03.09.2020, яким відмовлено у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015; визнати протиправним та скасовано рішення Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України, яке викладене у листі Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 09.09.2020 №30044/15-2020, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні грошової допомоги відповідно до положень Порядку затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 №850; зобов`язано Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області повторно направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок та документи про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до положень Порядку затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 №850; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути висновок та документи про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до положень Порядку затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 №850 та Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року; в задоволені решти позовних вимог відмовлено (а.с.16-20).

22.04.2021 р. під час повторного огляду КЗ «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи Кіровоградської обласної ради» з 01.04.2021 р. встановлено ОСОБА_1 першу «а» групу інвалідності внаслідок захворювань пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.53).

11.08.2021 р. ОСОБА_1 подано до голови ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області заяву про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням першої «А» групи інвалідності у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.47).

Ліквідаційною комісією УМВС України в Кіровоградській області підготовлено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію» (а.с.8, 49). Зі змісту висновку встановлено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є 22.04.2019 р., раніше одноразова грошова допомога ОСОБА_1 виплачена у сумі 301 050,00 грн.

03.09.2021 р. головою ліквідаційної комісії Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області направлено на розгляд МВС України висновок на отримання одноразової грошової допомоги та комплект документів, визначений пунктом 7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. №850, для призначення одноразової грошової допомоги колишньому співробітнику ОВС ОСОБА_1 (а.с.48).

За результатом розгляду документів поданих ОСОБА_1 начальником відділу МОПОСВ ДФОП МВС України не погоджено висновок та 20.09.2021 р. першим заступником директора ДФОП МВС України відмовлено у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію» (а.с.8, 49).

Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України листом №44191/15-2021 від 23.09.2021 р. повідомив ліквідаційну комісію УМВС України в Кіровоградській області, що за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову та 20.09.2021 р. затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію», яким не погоджено виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги (а.с.50). Підставою для відмови зазначено, що після первинного огляду МСЕК (2015 рік) пройшло більше двох років.

Листом від 07.202.2021 р. №2047/05/28-2021 головою ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області повідомлено ОСОБА_1 , що за результатами розгляду матеріалів з питання призначення одноразової грошової допомоги відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги та повернуто надані документи (а.с.51).

У даній справі позивачем оскаржуються рішення прийняті Міністерством внутрішніх справ України, прийняті за результатом розгляду документів поданих для призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому першої «а» групи інвалідності.

Суд враховує, що на час звернення позивача за отриманням одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 р. №565-ХІІ (далі за текстом Закон №565) і Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. №850 (далі за текстом Порядок №850), пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. №580-VIII (далі за текстом Закон №580) визнано таким, що повністю втратив чинність Закон №565.

Однак, відповідно до абзацу 3 пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580 встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності Законом №580, тобто до 07.11.2015 р., право та порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано статтею 23 Закону №565 та Порядком №850.

Згідно з ч.6 ст.23 Закону №580 у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.7 ст.23 Закону №565 у разі отримання працівником міліції поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому розмір одноразової грошової допомоги не повинен бути меншим за 20-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб, та більшим за 100-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначений Порядком №850.

Пунктом 2 Порядку №850 встановлено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 3 Порядку №850 визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов`язків у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату загибелі (смерті), рівними частками членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого);

2) установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи;

3) часткової втрати працездатності працівником міліції без установлення йому інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальними експертними комісіями, - у розмірі, що визначається у відсотках 100-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення ступеня втрати працездатності. При цьому розмір грошової допомоги не повинен бути меншим за 20-кратний прожитковий мінімум, установлений законом для працездатних осіб, та більшим за 100-кратний прожитковий мінімум, установлений законом для працездатних осіб.

З огляду на п.4 Порядку №850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Перелік документів, які необхідно подати працівнику міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, визначений у пункті 7 Порядку №850.

Відповідно до п.8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно з п.9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Одноразова грошова допомога, передбачена частиною 6 статті 23 Закону №565, за своєю правовою природою є одноразовою виплатою, гарантованою державою у зв`язку із, зокрема, встановленням інвалідності працівникові міліції, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. При цьому, право на отримання грошової допомоги та право отримання допомоги в більшому розмірі (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) у зв`язку із виникненням обставин, з якими законодавець пов`язує збільшення її розміру, є різними правовими поняттями.

Отже, процедура перегляду розміру вже призначеної та виплаченої одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною обставин, наданням нових документів, передбачає виплату лише різниці між виплаченою та нарахованою сумою у зв`язку із встановленням згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи чи іншої причини інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності під час повторного огляду.

Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.10.2020 р. у справі №711/1837/18 (провадження №К/9901/64055/18, №К/9901/64147/18).

Разом з тим, суд зауважує, що при виплаті одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, первинним встановленням обставин, з якими пов`язується виплата одноразової грошової допомоги є одна із підстав, передбачених ст.23 Закону №565, яка зумовила виплату працівнику одноразової грошової допомоги. Саме по собі встановлення особі ступеня втрати працездатності, яке не призвело до виплати одноразової грошової допомоги відповідно до ст.23 Закону №565, не є первинним в контексті пункту 4 Порядку №850.

У ході розгляду справи з`ясовано, що ОСОБА_1 30.06.2010 р. встановлено 25% ступеню втрати професійної працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.55). Однак, виплата одноразової грошової допомоги відповідно до ч.7 ст.23 Закону №565 не проводилася, що підтверджується змістом висновків про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію» (а.с.60, 61).

Натомість, датою первинного встановлення інвалідності ОСОБА_1 , внаслідок якого позивачу виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 301 050,00 грн, є 27.09.2019 р. (а.с.52).

Вища група інвалідності ОСОБА_1 встановлена з 01.04.2021 р. (а.с.53).

Таким чином, вища група інвалідності ОСОБА_1 встановлена протягом двох років після первинного, а тому строки визначені п.4 Порядку №850 не порушені.

Посилання відповідачів на те, що первинною є дата встановлення позивачу 25% ступеню втрати професійної працездатності, тобто 30.06.2010 р., є не обґрунтованим, оскільки такий юридичний факт не спричинив виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, тобто не був підставою виникнення права на таку допомогу відповідно до ст.23 Закону №565 та Порядку №850.

Беручи до уваги, що Міністерство внутрішніх справ України під час вирішення питання щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у більшому розмірі дійшло помилкового висновку стосовно спливу двох років після первинного встановлення обстави з якими пов`язується виплата допомоги, то рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, викладене у висновку про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію» від 20.09.2021 року є протиправним та підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги у цій частині задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України, яке викладене у листі Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 23.09.2021 року №44191/15-2021, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні грошової допомоги відповідно до положень Порядку затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, суд зазначає наступне.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень у контексті положень КАС України необхідно розуміти як нормативно-правові акти та правові акти індивідуальної дії.

Відповідно до п.п.18, 19 ч.4 КАС України нормативно-правовий акт акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Суд враховує, що обов`язковою ознакою рішення (нормативно-правового акта чи індивідуального акта), а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

Таким чином, рішенням суб`єкта владних повноважень є офіційний письмовий документ державного чи іншого органу (посадової особи), виданий в межах його компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити, породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин, має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин та поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб`єктів.

За частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Водночас право на судове оскарження не є абсолютним, наявність лише формальної або процедурної помилки, без врахування рішення, яке має для суб`єкта конкретні юридичні наслідки, не є підставою для звернення до суду.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Оскаржуваний позивачем лист Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 23.09.2021 р. №44191/15-2021 носить інформативний характер, не створює правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав і обов`язків та виконує функцію обміну інформацією, тобто не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні п.1 ч.1 ст.19 КАС України.

Оскільки оскаржуваний лист не є рішенням суб`єкта владних повноважень та жодним чином не порушує права і законні інтереси позивача, то позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Визначаючи спосіб захисту порушеного права, суд враховує законодавчо встановлений механізм вирішення питання щодо нарахування і виплати одноразової грошової допомоги визначений Порядком №850, у зв`язку з чим вважає за необхідне зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області повторно направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок та документи про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 і зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути висновок та документи про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до положень Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. №850 та Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року, з урахуванням висновків суду.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору (а.с.10). Доказів понесення інших судових витрат позивачем до суду не надано.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (м. Київ, вул. Богомольця, 10, ), Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області (м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, 41, ) про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України про відмову у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, викладене у висновку про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію» від 20 вересня 2021 року.

3. Зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області повторно направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок та документи про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

4. Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути висновок та документи про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до положень Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. №850 та Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року, з урахуванням висновків суду.

5. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 26 квітня 2022 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт