Справа № 120/9666/21-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2022-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 квітня 2022 р. Справа № 120/9666/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому проваджені в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що під час розгляду Вінницьким окружним адміністративним судом справи №120/4005/21-а їй стало відомо про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік в розмірі 8014,5 грн, та податкові повідомлення-рішення форми «Ф» - №0-0228 від 12.04.2018 року, №0-0207 від 12.04.2018 року та №0-0463 від 12.04.2018 року.

Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 25.08.2021 року, поновлено позивачу строк звернення до суду з цим позовом; прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

02.09.2021 року представником Головного управління ДПС у Вінницькій області подано відзив на адміністративний позов. У відзиві зазначено, що за інформаційними базами ГУ ДПС у Вінницькій області у власності фізичної особи ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) знаходиться:

- житловий будинок загальною площею (невідомо) за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок загальною площею 81,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 (право власності припинено 29.07.2017р.);

- квартира загальною площею 131,6 кв.м (частка власності 1/3) за адресою: АДРЕСА_3 ;

- квартира загальною площею 187,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_4 ;

- нежитлове приміщення загальною площею 98,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_5 .

Фізичній особі ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно та сформовано податкові повідомлення-рішення: За 2017 рік: ППР № 0-0207 від 12.04.2018р. в сумі 500,40 грн. за об`єкт житлової нерухомості - житловий будинок загальною площею 81,2 кв.м; ППР № 0-0228 від 12.04.2018р. в сумі 2839,68 грн. за об`єкт нежитлової нерухомості - нежитлове приміщення загальною площею 98,6 кв.м; ППР № 0-0463 від 12,04.2018р. в сумі 4674,42 грн. за об`єкт житлової нерухомості - квартиру загальною площею 187,4 кв.м. Так, ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно та сформовано податкові повідомлення-рішення за 2017 рік, які направлялися на податкову адресу АДРЕСА_3 .

Щодо посилання позивача на пільгу встановлену Дніпровською міською Радою, відповідач вказує, що відповідно до пп. 266.4.1.п. 266.4. ст. 266 встановлено пільги із сплати податку, а саме, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів. Оскільки спеціальним законодавчим актом щодо встановлення податків та зборів є податковий кодекс та даний нормативний акт має вищу юридичну силу та підлягає застосуванню пільга визначена ПК України.

Враховуючи вищевикладене, Головне управління ДПС у Вінницькій області вважає, що податкові повідомлення-рішення прийняті відповідно до вимог чинного податкового законодавства, а відтак не підлягають скасуванню.

22.09.2021 року подано відповідь на відзив на адміністративний позов, у якій позивачка просила врахувати висловлені у ній аргументи при вирішенні спору.

Ухвалою суду від 07.02.2022 року продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом осіб).

В судові засідання, призначені на 24.02.2022 року та 04.04.2022 року сторони не з`явилися, подали заяви про відкладення розгляду справи.

15.04.2022 року та 18.04.2022 року від представника відповідача та позивачки відповідно надійшли заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та оцінивши докази, судом встановлено, що за інформаційними базами ГУ ДПС у Вінницькій області у власності фізичної особи ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) знаходиться:

- житловий будинок загальною площею (невідомо) за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок загальною площею 81,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 (право власності припинено 29.07.2017р.);

- квартира загальною площею 131,6 кв.м (частка власності 1/3) за адресою: АДРЕСА_3 ;

- квартира загальною площею 187,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_4 ;

- нежитлове приміщення загальною площею 98,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_5 .

Фізичній особі ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно та сформовано податкові повідомлення-рішення: За 2017 рік:

ППР № 0-0207 від 12.04.2018р. в сумі 500,40 грн. за об`єкт житлової нерухомості - житловий будинок загальною площею 81,2 кв.м; ППР № 0-0228 від 12.04.2018р. в сумі 2839,68 грн. за об`єкт нежитлової нерухомості - нежитлове приміщення загальною площею 98,6 кв.м; ППР № 0-0463 від 12,04.2018р. в сумі 4674,42 грн. за об`єкт житлової нерухомості - квартиру загальною площею 187,4 кв.м.

Вказані податкові повідомлення-рішення направлялися ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_3 .

При цьому, в матеріалах справи містяться скан копії направлених конвертів, відповідно до яких зазначено працівником пошти, що за вказаною адресою, в будинку АДРЕСА_3 немає.

Так, позивачка зазначає, що не отримувала вказаних податкових повідомлень-рішень. Дізнавшись про наявність податкового боргу з інших відкритих джерел, позивачка із відповіді на заяву дізналась, що податковим органом направлялися податкові повідомлення-рішення за адресою, де вона не проживала. А тому позивачка звернулася із відповідною заявою, за наслідками розгляду якої внесено відповідні зміни щодо її податкової адреси.

Позивачка вважає такі податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а тому звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до ст. 7 ПК України будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Згідно приписів ст. 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Згідно пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

П.п.266.1.2 п.266.1 ст.266 передбачено порядок визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб. Так, а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку; б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Відповідно до п.п. 266.2.1 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

П.266.3 ст.266 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до п.п.266.4.1 п.266.4 ст.266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

П.п.266.4.2 п.266.4 ст.266 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Відповідно до п. 266.5 ст.266 ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно із п.266.7 ст.266 обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Що стосується аргументів позивачки щодо неправильного розрахунку суми податку на квартири у м.Дніпро та неврахування при цьому рішення Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року № 12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста» яким установлено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (додаток 1 до цього рішення), а саме, оподаткування площі, яка перевищує 85 кв.м., то суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 10.3 статті 10 Податкового кодексу України, в редакції Закону № 71-VIII, місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Зважаючи на зміст наведених законодавчих норм, встановлення податку на майно, зокрема в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є повноваженням місцевої ради, яке виконується шляхом прийняття відповідного рішення.

П.п. 266.4.1 п.266.4 ст.266 ПК України встановлено, що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів.

Відповідно до п.п.266.5.1 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

П.п.266.7.1 за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

Так, рішенням Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року № 12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста», яке набрало чинності з 01.01.2018 року, приміткою 2 Додатку 1 встановлено, що житлова нерухомість, яка перебуває у власності фізичних осіб, а саме квартири незалежно від їх кількості з площею від 60 до 85 кв.м. оподатковуються податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за нульовою ставкою (оподатковується на загальних засадах площа, що перевищує 85 кв.м.).

Рішенням Дніпровської міської ради від 23.05.2018 року № 4/32 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 року №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста», примітку 2 Додатку 1 викладено у наступній редакції: «Житлова нерухомість, що перебуває у власності фізичних осіб-платників податку, а саме: квартира/квартири, їх частки, незалежно від кількості, загальна площа яких не перевищує 85 кв.м., оподатковується податком на нерухоме майно за нульовою ставкою.

Якщо житлова нерухомість, що перебуває у власності фізичних осіб-платників податку, а саме: квартира/квартири, їх частки, незалежно від кількості, загальна площа яких сумарно перевищує 85 кв.м., то таке перевищення оподатковується податком на нерухоме майно на загальних підставах.

Інших рішень Дніпровської міської ради із зазначених питань, які б стосувалися спірного періоду 2018-2020, не приймалося.

Отже, вищезазначене свідчить, що розрахунок податку не відповідає зазначеним рішенням органу місцевого самоврядування, а тому податкове повідомлення рішення щодо квартири у АДРЕСА_6 від 12.04.2018 року в сумі 4674,42 грн. є протиправним та підлягаєскасуванню.

Щодо податкових-повідомлень рішень № 0-0207 від 12.04.2018 р. в сумі 500,40 за об`єкт житлової нерухомості житловий будинок загальною площею 81,2 кв.м, та №0-0228 від 12.04.2018 р. в сумі 2839,68 грн. за об`єкт нежитлової нерухомості нежитлове приміщення загальною площею 98,6 кв.м., то підставами їх протиправності позивачка вважає те, що в них зазначена неправильна податкова адреса, зокрема, вказані ППР направлялись податковим органом за адресою АДРЕСА_3 , щор підтверджується матеріалами справи, однак в матеріалах справи містяться скан копії направлених конвертів, відповідно до яких зазначено працівником пошти, що за вказаною адресою, в будинку АДРЕСА_3 немає.

Відповідно до ст. 42.1. Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Згідно з пунктом 42.2. статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 42.3. статті 42 Податкового кодексу України визначено, що якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Згідно пункту 58.3. ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, доводи позивачки щодо протиправності податкових повідомлень-рішень № 0-0207 від 12.04.2018 р. в сумі 500,40 грн. та №0-0228 від 12.04.2018 р. в сумі 2839,68 грн. знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про задоволення позову.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при зверненні до суду з позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 908 гривень, а тому на її користь слід стягнути відповідну суму за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 12.04.2018 року №0-0228 на суму 2839,68 грн., №0-0207 на суму 500,4 грн. та №0-0463 на суму 4674,42 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908гривень (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Суддя Чернюк Алла Юріївна