Справа № 380/23511/21
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Пушки М.А.,

представника позивача Мушинського Т.Б.,

представника відповідача Чабана О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Гетьман» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання до вчинення дій, -, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Гетьман» до Головного управління ДПС у Львівській області із вимогами:

-визнати бездіяльність Головного управління ДПС у Львівській області в частині не зарахування сплаченої суми акцизного податку в рахунок майбутніх платежів ТзОВ НВП «Гетьман»;

-зобов?язати Головне управління ДПС у Львівській області провести зарахування ТзОВ НВП «Гетьман» в рахунок майбутніх платежів сплаченої суми акцизного податку за марками акцизного податку в сумі 1304169,26 грн.

Ухвалою судді від 15.12.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Гетьман» було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

29.12.2021 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 року в справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні, яке відбулось 17.02.2022 року, суд ухвалою без виходу до нарадчої кімнати постановив відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

В судовому засіданні, яке відбулось 24.03.2022 року, суд ухвалою без виходу до нарадчої кімнати постановив відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про виклик свідка.

Ухвалою суду від 29.03.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Заявою від 10.03.2022 року позивач уточнив позовні вимоги й із її врахуванням просить суд:

-визнати бездіяльність Головного управління ДПС у Львівській області, викладене у листі від 10.11.2021 року, в частині не зарахування сплаченої суми акцизного податку в рахунок майбутніх платежів ТзОВ НВП «Гетьман»;

-зобов?язати Головне управління ДПС у Львівській області провести зарахування ТзОВ НВП «Гетьман» в рахунок майбутніх платежів сплаченої суми акцизного податку за марками акцизного податку в сумі 1304169,26 грн.

Відповідачем при розгляді справи було подано до суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до позиції позивача, яка ним висловлена в письмових заявах, що були подані до суду, він вважає, що відповідачем було безпідставно не вчинено дій по зарахуванню сплаченої ТзОВ НВП «Гетьман» суми акцизного податку в рахунок майбутніх платежів у зв?язку з пошкодженням марок акцизного податку.

Позивач зазначає, що в ході господарської діяльності з виробництва горілчаних виробів ним придбаваються марки акцизного податку. В зв?язку з пошкодженням окремих марок акцизного податку ТзОВ НВП «Гетьман» у жовтня 2021 року звернулося до податкового органу із заявою про зарахування сплаченої суми акцизного податку в рахунок майбутніх платежів, як це передбачено чинним законодавством України (Податковий кодекс України, постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів» від 27.12.2010 року №1251). При цьому, позивачем було належним чином зафіксовано й документовано факт і обсяги пошкодження марок акцизного податку й надано відповідні підтвердні документи відповідачеві (які оформлені в тому числі за участі представників податкового органу та місцевої районної адміністрації).

Однак, відповідач зарахування сум податку не здійснив, натомість листом від 10.11.2021 року Головне управління ДПС у Львівській області повідомило позивача про відсутність підстав для зарахування сплаченої ТзОВ НВП «Гетьман» суми акцизного податку в рахунок майбутніх платежів, оскільки останнім не було повернуто пошкоджені марки акцизного податку.

Однак, за доводами позивача, чинне законодавство України допускає можливість зарахування вартості пошкоджених марок акцизного податку навіть у разі їх знищення, що призвело до неможливості їх повернення податковому органу. Для чого встановлено порядок документування факту пошкодження марок, який ТзОВ НВП «Гетьман» був дотриманий.

У зв`язку з чим, ТзОВ НВП «Гетьман» вважає, що відповідач допустив оскаржуваної бездіяльності, протиправно не зарахував у рахунок майбутніх платежів сплаченої суми акцизного податку за марками акцизного податку, які були пошкоджені, до чого його слід зобов?язати в судовому порядку.

Відповідно до позиції відповідача, яка ним висловлена у письмових заявах, що були подані до суду, він вважає вимоги позивача безпідставними.

А саме, відповідач зазначає, що чинне законодавство України дійсно передбачає можливість відшкодуванням фактично сплачених сум акцизного податку в зв?язку з не використанням марок через їх пошкодження. Однак, передумовою для цього є повернення покупцем відповідних пошкоджених марок для утилізації за встановленою процедурою.

У цьому випадку ТзОВ НВП «Гетьман» не здійснювало повернення до Головного управління ДПС у Львівській області оформлених належним чином марок акцизного податку разом із реєстром, а тому, підстави для здійснення зарахування суми акцизного податку відсутні.

У зв`язку з чим, відповідач підстав для задоволення позовних вимог не вбачає.

У судових засіданнях представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні тим, які викладені у письмових заявах до суду, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судових засіданнях позов не визнав, ствердив про його безпідставність, а тому, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, розглянувши їхні доводи та заперечення, дослідивши зібрані в справі докази, об`єктивно оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Матеріалами справи засвідчується, що ТзОВ НВП «Гетьман» звернулося до Головного управління ДПС у Львівській області зі заявою від 28.10.2021 року про зарахування ТзОВ НВП «Гетьман» в рахунок майбутніх платежів сплаченої суми акцизного податку за марками акцизного податку в сумі 1304169,26 грн.

До такої заяви позивачем було додано узагальнену інформацію про списання акцизних марок, про нарахований акцизний податок за квітень-грудень 2019 року, узагальнену інформацію про списання акцизних марок, про нарахований акцизний податок за 2020 рік, узагальнену інформацію про списання акцизних марок, про нарахований акцизний податок за січень-вересень 2021 року, а також копії актів про списання марок акцизного збору, які були пошкоджені під час виробництва горілчаних виробів на ТзОВ НВП «Гетьман» у період з квітня 2019 року по вересень 2021 року.

У матеріалах справи наявні копії додатків, які долучалися позивачем до заяви від 28.10.2021 року. Зокрема, наявні акти про списання марок акцизного збору, які за своїм змістом фіксують факт підрахунку та списання на утилізацію (шляхом спалювання) марок акцизного податку у зв?язку з неможливістю наклеювання на папір, які були пошкоджені/знищені автоматом при маркуванні готової продукції.

Усі вказані акти викладені на папері, складені у трьох примірниках і підписані комісією в складі представників ТзОВ НВП «Гетьман» (головного інженера, головного бухгалтера, начальника цеху розливу, бухгалтера), представника податкового органу (залежно від періоду головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС Львівської області, начальника відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів ДПС у Львівській області, СДРІ ГУ ДПС у Львівській області, ГДРІ ГУ ДПС у Львівській області), представника Шевченківської районної адміністрації м. Львова, засвідчені підписом генерального директора ТзОВ НВП «Гетьман». А саме, в справі є акти від 26.04.2019 року, 31.05.2019 року, 30.06.2019 року, 31.07.2019 року, 31.08.2019 року, 30.09.2019 року, 31.10.2019 року, 29.11.2019 року, 28.12.2019 року, 31.01.2020 року, 28.02.2020 року, 31.03.2020 року, 30.04.2020 року, 29.05.2020 року, 30.06.2020 року, 31.07.2020 року, 28.08.2020 року, 30.09.2020 року, 30.10.2020 року, 30.11.2020 року, 31.12.2020 року, 29.01.2021 року, 26.02.2021 року, 31.03.2021 року, 30.04.2021 року, 31.05.2021 року, 30.07.2021 року, 31.08.2021 року, 30.09.2021 року. У актах вказано кількість пошкоджених марок, суми акцизного податку (сукупна сума податку за актами становить 1304169,26 грн).

Листом від 10.11.2021 року №32336/6/13-01-09-06-05 Головне управління ДПС у Львівській області поінформувало ТзОВ НВП «Гетьман» про те, що оскільки заявник не здійснював повернення оформлених належним чином пошкоджених марок акцизного податку разом із реєстром марок акцизного податку, відсутні підстави для здійснення зарахування суми акцизного податку у сумі 1304169,26 грн, сплаченого ТзОВ НВП «Гетьман» при отриманні відповідної кількості марок акцизного податку, які були пошкоджені при виробництві горілчаних виробів.

Відтак, не погоджуючись із не зарахуванням відповідачем сум акцизного податку, позивач звернувся до суду з цим позовом.

У зв`язку з чим, аналізуючи спірні правовідносини, суд відзначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.4 ПКУ, акцизний податок непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Згідно з пп. 14.1.107 ПКУ, марка акцизного податку спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

У відповідності до пп. 14.1.109 ПКУ, маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Згідно з пп. 14.1.148 ПКУ, плата за марки акцизного податку плата, що вноситься вітчизняними виробниками та імпортерами алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, за покриття витрат з виробництва, зберігання та реалізації марок акцизного податку. Розмір плати за марки акцизного податку встановлюється Кабінетом Міністрів України;

Відповідно до пп. 14.1.190, 14.1.198 ПКУ, покупець марок акцизного податку суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства України є платником акцизного податку з алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах; продавець марок акцизного податку контролюючі органи.

Як установлено п. 226.1 ПКУ, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

У відповідності до положень пп. 226.12, 226.13 ПКУ, продаж марок акцизного податку вітчизняним виробникам алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, провадиться на підставі: довідок про сплату суми податку, яка розрахована за ставками на готову продукцію (для алкогольних напоїв, для виробництва яких використовується спирт етиловий неденатурований); заявки-розрахунку кількості марок акцизного податку (далі заявка-розрахунок); звіту про використання марок, придбаних у попередньому місяці, за затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, формою у двох примірниках, один з яких залишається у продавця марок, другий (з відміткою продавця) у виробника; платіжного документа на перерахування плати за марки з відміткою банку про дату виконання платіжного доручення. Кількість марок акцизного податку, яку можуть отримати виробники алкогольних напоїв, для виробництва яких використовується спирт етиловий неденатурований, визначається відповідно до сплаченої суми податку. Виробники тютюнових виробів та алкогольних напоїв, для виробництва яких не використовується спирт етиловий неденатурований, визначають потребу в марках акцизного податку з урахуванням планових щомісячних обсягів реалізації продукції.

Пунктом 226.16 ПКУ встановлено, що марки акцизного податку, не використані для маркування товарів через їх пошкодження, приймаються від покупців марок для утилізації з відшкодуванням фактично сплачених сум податку відповідно до Положення про виробництво, зберігання, продаж марок акцизного податку, маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів. Плата за марки поверненню не підлягає.

Так, відповідно до п. 25 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1251, марки, не використані для маркування товарів у зв`язку з пошкодженням, приймаються від покупців марок для утилізації з відшкодуванням фактично сплачених сум податку відповідно до цього Положення. Плата за марки поверненню не підлягає.

Сплачена сума акцизного податку відшкодовується покупцям марок або за їх бажанням зараховується в рахунок майбутніх платежів.

Відповідно до п. 26 Положення №1251, пошкоджені марки наклеюються на окремому аркуші паперу формату А3 (290 х 420 міліметрів) у такій спосіб, щоб чітко було видно центральну частину марки, окремі частини розірваних марок повинні бути з`єднані, а загальна частина кожної поверненої імпортером (замовником, виробником) марки повинна становити не менш як 60 відсотків початкового розміру.

Згідно з абз. 1, 2 п. 27 цього ж положення, покупець марок подає засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» реєстр пошкоджених марок, зазначаючи їх серію та номер.

Оформлені належним чином пошкоджені марки повертаються їх продавцю разом із заявою платника про повернення сплаченої суми акцизного податку або про зарахування її в рахунок майбутніх платежів.

Окрім того, відповідно до абз. 4-6 п. 27 Положення №1251, у разі неможливості вирівнювання марок, пошкоджених автоматом з наклеювання марок, і наклеювання їх на окремому аркуші паперу на підприємстві-виробнику утворюється комісія, яка складає акт про списання таких марок. В акті обов`язково зазначається фактична кількість пошкоджених автоматом марок. До складу зазначеної комісії входять представник територіального органу ДПС за місцезнаходженням виробника (голова комісії) і представник відповідної місцевої держадміністрації. Акт списання вноситься представником територіального органу ДПС до електронної бази марок.

Аналогічний порядок знищення марок поширюється і на партії неякісної продукції, що повертається підприємству-виробнику.

При цьому плата за марки поверненню не підлягає.

Як зазначено вище, позивачем було оформлено акти про списання марок акцизного податку, складені комісією, яка утворена в зв?язку з неможливістю вирівнювання марок, пошкоджених автоматом з наклеювання марок, і неможливістю наклеювання їх на окремому аркуші паперу. При цьому, до складу відповідної комісії включено як працівників ТзОВ НВП «Гетьман», так і представників місцевого контролюючого органу (Головного управління ДФС/ДПС у Львівській області) і Шевченківської районної адміністрації м. Львова. Всі акти про списання марок акцизного податку підписані членами комісії й у них відображено факт знищення марок, їхня кількість, номінал.

У цьому контексті суд підкреслює, що податковим законодавством установлена можливість відшкодування покупцеві фактично сплачених сум акцизного податку у випадках неможливості використання марок акцизного податку через їх пошкодження. Така компенсація податку може провадитися як шляхом безпосереднього відшкодування, так і шляхом зарахування сплаченого податку в рахунок майбутніх платежів.

Виходячи зі змісту п. 226.16 ПКУ, п.п. 26-32 Положення №1251, пошкоджені марки акцизного податку не підлягають подальшому використанню, повинні бути знищені, а суми відповідного податку можуть бути відшкодовані покупцеві марок. При цьому, Положення №1251 передбачає повернення марок продавцеві для подальшої утилізації, але також регламентує й порядок дій при неможливості повернення марок через їх значне пошкодження для чого відповідні обставини комісійно (за участі представників територіального органу ДПС, відповідної держадміністрації) засвідчуються на підприємстві-виробнику.

Суд зауважує, що обидві описані вище та нормативно ввизначені процедури збір, вирівнювання й наклеювання марок (які для цього придатні), їх облік та повернення до контролюючого органу та подальша утилізація, а також збір, облік марок (які не придатні для вирівнювання й наклеювання) і їх утилізація на підприємстві-виробнику забезпечують досягнення тих же цілей. А тому, некоректним є розбіжний підхід зі сторони суб?єкта владних повноважень до платників податку при застосуванні цих процедур, позаяк, вони повинні на рівних засадах користуватися можливістю відшкодування сум акцизного податку за невикористаними й знищеними марками акцизного податку. Більш того, закон не містить прямої заборони на відшкодування сум такого податку при знищенні марок акцизного податку на підприємстві-виробнику, що в сукупності зі сказаним вище свідчить про наявність підстав для відповідного відшкодування у разі такої події.

У зв?язку з чим, суд відзначає, що позивачем було виконано вимоги закону щодо фіксування пошкоджених й утилізованих марок, а також щодо сум акцизного податку, які він просить зарахувати в рахунок майбутніх платежів. Зазначене підтверджується письмовими доказами актами про списання марок акцизного податку, які за своїми формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства й не містять істотних недоліків, котрі могли би вказувати на їх сумнівність чи дефектність.

Відтак, ТзОВ НВП «Гетьман» вправі розраховувати на відшкодування сплаченого акцизного податку за марками, які не були використані, були пошкоджені й утилізовані.

Із цього випливає, що бездіяльність відповідача щодо не зарахування в рахунок майбутніх платежів суми акцизного податку в розмірі 1304169,26 грн, про що просило ТзОВ НВП «Гетьман», є протиправною. Відтак, контролюючий орган слід зобов?язати до цього в судовому порядку, оскільки іншої альтернативи при розсуді суб?єкта владних повноважень закон не передбачає.

У той же час, суд вважає за необхідне відзначити, що сформульована ТзОВ НВП «Гетьман» позовна вимога про визнання бездіяльності відповідача, викладене у листі від 10.11.2021 року, за своєю суттю є вимогою про визнання такої бездіяльності Головного управління ДПС у Львівській області протиправної. При цьому, бездіяльність як така не може бути викладена в якому-небудь листі (як це формулює позивач), позаяк є фактичним станом, за яким певний суб?єкт ухиляється від дій, які він повинен у безумовному порядку вчинити. Отож, у цій частині слід задоволити позовну вимогу про визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДПС у Львівській області в частині не зарахування сплаченої суми акцизного податку в розмірі 1304169,26 грн у рахунок майбутніх платежів ТзОВ НВП «Гетьман», що відповідає обраному позивачем способу захисту, підставам позову та обставинам цієї справи й у дійсності не змінюватиме предмету позову.

У частині позовної вимоги про зобов?язання Головного управління ДПС у Львівській області провести зарахування ТзОВ НВП «Гетьман» в рахунок майбутніх платежів сплаченої суми акцизного податку за марками акцизного податку в сумі 1304169,26 грн, така вимога є наслідком протиправної бездіяльності відповідача та підлягає до безумовного задоволення.

Окремо суд відзначає, що не проведення відповідачем зарахування сум сплаченого податку в рахунок майбутніх платежів було обґрунтоване Головним управлінням ДПС у Львівській області конкретними доводами, які викладені в листі від 10.11.2021 року №32336/6/13-01-09-06-05. У такому листі відповідач покликався саме на недотримання позивачем процедури повернення марок акцизного податку, які визначені Податковим кодексом України та Постановою №1251, не висловлюючим при цьому зауважень щодо кількості пошкоджених та утилізованих марок, сум акцизного податку, порядку документування таких обставин, а також формі й змісту відповідних підтвердних документів (актів про списання). А тому, суд не може брати до уваги пояснення сторони відповідача, які виходять поза рамки тих мотивів, які були безпосереднім приводом для відмови у проведенні тих дій, за якими до відповідача звертався позивача.

Таким чином, підсумовуючи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, який підлягає до задоволення з належним формулюванням резолютивної частини, не змінюючи при цьому змісту позовних вимог ТзОВ НВП «Гетьман».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, вирішуючи даний спір, також відзначає, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленій, зокрема, у п. 45 рішення в справі «Бочаров проти України», п. 53 рішення в справі «Федорченко та Лозенко проти України», п. 43 рішення в справі «Кобець проти України», при оцінці доказів і вирішенні спору суду слід керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, встановлюючи істину в справі слід базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Зібрані і досліджені матеріали цієї справи повністю підтверджують та обґрунтовують позовні вимоги, з якими до суду звернувся позивач.

Відтак, беручи до уваги все вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами й іншими учасниками справи докази, а також їх письмові доводи, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що позов є підставним й підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з нормами ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких від носяться витрати на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

У зв`язку з чим, суд розподіляє обґрунтовані та підтверджені судові витрати на сторони шляхом віднесення їх на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 14, 73-78, 90, 132, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Гетьман» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання до вчинення дій задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Львівській області, викладену у листі від 10.11.2021 року, в частині не зарахування сплаченої суми акцизного податку в рахунок майбутніх платежів товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Гетьман» згідно із заявою від 28.10.2021 року.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області (; 79003, м.Львів, вул.Стрийська, 35) здійснити зарахування товариству з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Гетьман» в рахунок майбутніх платежів сплаченої суми акцизного податку за марками акцизного податку в сумі 1304169 (один мільйон триста чотири тисячі сто шістдесят дев`ять) грн. 26 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (; 79003, м.Львів, вул.Стрийська, 35) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Гетьман» сплачений судовий збір в сумі 19562 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот шістдесят дві) грн. 55 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.04.2022 року.

Суддя Сасевич О.М.