Справа № 240/28944/21
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року м. Житомир справа № 240/28944/21

категорія 102020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Житомирської обласної прокуратури в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання інформації на запит від 18.08.2021;

- зобов`язати відповідача розглянути запит позивача від 18.08.2021 та надати запитувану відповідь.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що звернувся до відповідача із запитом, однак отримана відповідь на запит не містила запитувану інформацію. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на позовну заву надійшов до суду 13.01.2022. Заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначає, що за результатом опрацювання запиту позивача, 19.08.2021 за №27-660вих-21 запит скеровано на розгляд розпоряднику інформації Брусилівській ОТГ.

До суду 13.01.2022 надійшло клопотання Житомирської обласної прокуратури про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 17.01.2022 постановлено відмовити у задоволенні клопотання Житомирської обласної прокуратури про розгляд адміністративної справи у загальному позовному провадженні.

У період із 21.02.2022 по 25.02.2022 головуюча суддя перебувала у відпустці.

Указом Президента України №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У період із 07.03.2022 по 08.04.2022 головуюча суддя перебувала у відпустці.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що 18.08.2021 ОСОБА_1 звернувся із запитом у якому вказує: "Відповідно до наказу №39 від 17 лютого 2021 року "Про окремі питання початку роботи окружних прокуратур" повноваження Коростишівської окружної прокуратури поширюються на Брусилівську селищну територіальну громаду. Відповідно до Законів України юридична особа має назву та код ЄДРПОУ (фізична особа має ПІП та код платника податку). Такої юридичної особи, як Брусилівська селищна територіальна громада - витяг про назву та код ЄДРПОУ в реєстрі - відсутній. Прошу надати інформацію про наявність юридичної особи з зазначенням Брусилівська селищна територіальна громада та зазначити код ЄДРПОУ".

На запиті міститься відмітка про його отримання Коростишівською окружною прокуратурою 18.08.2021.

Звертаючись до суду із позовною заявою, позивач вказує, що отримав лист від 01.07.2021 №53-82-1510 вих. 21, однак він не містить запитуваної інформації.

Суд відмічає, що наданий позивачем лист від 01.07.2021 №53-82-1510 вих. 21 містить інформацію щодо запиту позивача від 08.07.2021.

Разом з тим, відповідач надав до суду лист №27-660вих.21 від 19.08.2021, який адресовано позивачу та Брусилівській селищній об`єднаній територіальній громаді у якому вказано: "Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" направляю для розгляду в межах компетенції запит ОСОБА_1 , який на адресу прокуратури надійшов 18.08.2021. За результатами розгляду прошу повідомити запитувача інформації у визначений законом строк".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до ст.1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею 3 вищевказаного Закону визначене право на доступ до публічної інформації, яке гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак (ст.4 Закону № 2939-VI).

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону № 2939-VI визначено, що доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з ст.12 вказаного Закону, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Пунктом першим частини першої статті 13 вищенаведеного Закону, передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

За приписами ч.1 ст. 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані: оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; вести облік запитів на інформацію; визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

При цьому, порядок оформлення запитів на інформацію визначено ст. 19 Закону №2939-VI.

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ч.1 ст.19 цього ж Закону).

Судом встановлено, що 18.08.2021 ОСОБА_1 звернувся із запитом у якому вказує: "Відповідно до наказу №39 від 17 лютого 2021 року "Про окремі питання початку роботи окружних прокуратур" повноваження Коростишівської окружної прокуратури поширюються на Брусилівську селищну територіальну громаду. Відповіднодо Законів України юридична особа має назву та код ЄДРПОУ (фізична особа має ПІП та код платника податку). Такої юридичної особи, як Брусилівська селищна територіальна громада - витяг про назву та код ЄДРПОУ в реєстрі - відсутній. Прошу надати інформацію про наявність юридичної особи з зазначенням Брусилівська селищна територіальна громада та зазначити код ЄДРПОУ". (а.с. 17).

Відповідач листом №27-660вих.21 від 19.08.2021, який адресовано позивачу та Брусилівській селищній об`єднаній територіальній громаді повідомив: "Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" направляю для розгляду в межах компетенції запит ОСОБА_1 , який на адресу прокуратури надійшов 18.08.2021. За результатами розгляду прошу повідомити запитувача інформації у визначений законом строк".

Суд зазначає, що частиною 3 ст. 22 Закону України від 13 січня 2011 року №2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон № 2939-VI), передбачено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Отже, відповідач не допустив протиправної бездіяльності під час розгляду запиту позивача на отримання публічної інформації, а відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону № 2939-VI у встановлений Законом строк направив цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Житомирської обласної прокуратури (вул. Святослава Ріхтера, 11, м.Житомир,10008) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук