Справа № 160/4723/22
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2022 року Справа № 160/4723/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
22.03.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», в якій просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17.02.2022 року за виконавчим провадженням № 68105625, яка була винесена приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О.;
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення арешту на кошти боржника від 17.02.2022 року за виконавчим провадженням № 68105625, яка була винесена приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О.
- витребувати у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. копії постанови про накладення арешту на кошти боржника від 17.02.2022 року за виконавчим провадженням № 68105625.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/4723/22 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи, у письмовому провадженні в порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України. Залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ТОВ «Вердикт Капітал». Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали. Зобов`язано відповідача надати належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 68105625.
04.04.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2022 року по справі № 932/791/22, якою зупинено стягнення по виконавчому провадженню № 68105625, отримана відповідачем лише 09.03.2022 року, тобто після винесення оскаржуваних постанов, при цьому вже 11.03.2022 року відповідачем на виконання вищезгаданої ухвали винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій. Також відповідач зазначає, що позивачем не подавалося жодного доказу на підтвердження того, що він був призваний на військову службу. Окрім того, позивач, звертаючись із заявою про зняття арешту з банківського рахунку, зазначив невірний номер рахунку (міститься зайва цифра) та не долучив до заяви бухгалтерську довідку, яка підтверджувала би той факт, що на зазначений рахунок нараховується виключно заробітна плата позивача.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
28.01.2022 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса від 26.10.2021 року № 122376, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Созоновою О.М., таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2022 року відкрито провадження у справі № 932/791/22 та призначено справу до розгляду на 05.05.2022 року.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2022 року у справі № 932/791/22 заяву ОСОБА_1 задоволено, зупинено стягнення по виконавчому провадженню № 68105625 від 12.01.2022 року.
17.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, постанову про арешт майна боржника, постанову про арешт коштів боржника, постанову про розшук майна боржника за виконавчим провадженням № 68105625.
23.02.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою, якою просив зняти арешт з його банківського рахунку, відкритого в ДОД АТ «РайффайзенБанк Аваль» м. Дніпро, зазначаючи, що даний рахунок передбачений виключно для виплати заробітної плати.
09.03.2022 року на адресу електронної пошти відповідача від адвоката позивача надійшли фотокопії ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про відкриття провадження у справі № 932/791/22 та ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 932/791/22 про задоволення заяви про забезпечення позову.
23.03.2022 року адвокат позивача звернувся до відповідача із заявою, у якій, посилаючись на перебування позивача на службі Збройних силах України та неможливість отримання постанов від 17.02.2022 року, просив видати зазначені постанови повторно.
Таким чином, спір між сторонами виник з підстав правомірності дій приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни щодо винесення постанов від 17.02.2022 року у виконавчому провадженні № 68105625.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).
Відповідно до ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 1 статті 13 Закону №1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають, зокрема, рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.
У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Статтею 19 Закону №1404-VIII закріплено права і обов`язки сторін та інших учасників виконавчого провадження. Зокрема ч. 4 ст. 19 Закону передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 Закону).
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що адвокатом позивача лише 09.03.2022 року проінформовано відповідача про зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 68105625 від 12.01.2022 року, про що свідчать скриншоти електронної пошти відповідача з інформацію про відправку фотокопії ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 932/791/22, тоді як зазначена ухвала була постановлена ще 30.01.2022 року.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону №1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
На виконання ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2022 року у справі № 932/791/22 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. винесено постанову від 11.03.2022 року, якою зупинено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 68105625 до розгляду питання по суті, з огляду на що твердження позивача про те, що станом на 21.03.2022 року стягнення у виконавчому провадженні не зупинено є безпідставним та необґрунтованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Частинами 1, 2 статті 56 Закону №1404-VIII встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Частиною 3 статті 52 Закону №1404-VIII визначено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Частиною 5 ст. 13 Закону №1404-VIII визначено, що постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Згідно з ч. 3 ст. 56 Закону №1404-VIII арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 17.02.2022 року відповідачем винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, постанову про арешт майна боржника, постанову про арешт коштів боржника, постанову про розшук майна боржника за виконавчим провадженням № 68105625, після чого позивач звернувся до відповідача із заявою від 23.02.2022 року та просив зняти арешт з його банківського рахунку, відкритого в ДОД АТ «РайффайзенБанк Аваль» м. Дніпро, зазначаючи, що даний рахунок передбачений виключно для виплати заробітної плати. Разом з тим, належних доказів, підтверджуючих даний факт, зокрема виписки по рахунку з банківської установи, позивачем не долучено.
23.03.2022 року представник позивача повідомив відповідача про те, що ОСОБА_1 був призваний до ЗСУ у зв`язку із запровадженням 24.02.2022 року воєнного стану в Україні. Даний факт підтверджується також витягом з Наказу Міністерства оборони України № 41 від 27.02.2022 року, копія якого наявна в матеріалах справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону №1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.
Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що станом на дату звернення до суду із адміністративним позовом приватним виконавцем Русецькою О.О. зупинено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 68105625 до розгляду питання по суті, а тому позовні вимоги є безпідставними.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії приватного виконавця є правомірними, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 72-77, 241-246, 257-262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко