Справа № 607/21063/21
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2022-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2022 Справа №607/21063/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Безручко Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Балабан П.О.

представника відповідача Дубової М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Стефаника Олега Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Стефаника О.С., у якому просить поновити строк оскарження постанови та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №312159003 до повідомлення серії ТЕ №00001567 від 07.09.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, провадження у справі, закрити.

Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що як вбачається із спірної постанови, позивач 03.09.2021 року о 13 год. 28 хв. транспортним засобом марки Skoda Octavia р.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул..Шпитальна,2 чим порушив вимоги пункту 3.34 розділу 33 ПДР України зупинку заборонено та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Вважає, що спірна постанова підлягає скасуванню з огляду на наступне. ОСОБА_1 є інвалідом війни 2 групи. 03.09.2021 року позивач приїхав до Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги із травмою коліна з метою надання невідкладної медичної допомоги. Стоянки автомобілів для людей з інвалідністю біля лікарні визначено не було. На територію лікарні заїхати позивач не зміг, оскільки було встановлено автоматичний шлагбаум, а тому він змушений був зупинитись по вул. Пирогова у місті Тернополі. На його автомобілі розміщено знак «Інвалід». Після надання позивачу медичної допомоги, останній повернувся на місце паркування та виявив розміщене повідомлення про притягнення його до адміністративної відповідальності. Зазначив, що розміщення автомобіля по даних геолокації не відповідає даним зазначеним у спірній постанові У позивача був поганий стан здоров`я, відтак він потребував невідкладної медичної допомоги. Також просить поновити строк оскарження спірної постанови, оскільки він отримав її лише 28.09.2021 року, звертався із скаргою до Тернопільського міського голови, та після отримання відповіді про оскарження її у судовому порядку, звернувся до центру з надання безоплатної правової допомоги.

Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, а також інспектор з паркування управління інспекції Тернопільської міської ради Стефаник О.С. подали відзив на позовну заяву, у якому зазначили про те, що вимоги позивача вважають безпідставними та такими , що не підлягають до задоволення. Зазначають, що як вбачаються з оскаржуваної постанови, 03.09.2021 року о 13.28 год. за адресою вул..Шпитальна,2 у місті Тернополі водій транспортного засобу марки «Skoda Octavia» р.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена» чим порушив вимоги пункту 8.4 (в) ПДР України. Позивач стверджує, що мав зупинитись у вказаному місці, оскільки є особою з інвалідністю. Відповідно до пункту 2.8 ПДР України, водій з інвалідністю, що керує автомобілем, позначеним розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю» або водій, що перевозить пасажира з інвалідністю може відступати від вимог дорожніх знаків 3.1, 3.2, 3.35-3.38, а також знаку 3.34 за наявністю під ним таблички 7.18. Однак, табличка під знаком 3.34, в межах якого позивач здійснив зупинку не встановлена, що підтверджується фотоматеріалами. Інспектором з паркування здійснено фотофіксацію в кількості шість фотографій з різних протилежних ракурсів з відображенням: 1) дати і часу; 2)місця розташування даного транспортного засобу до нерухомих об`єктів; 3) геокординат, що повністю відповідає вимогами примітки до ст..14-2 КУпАП. Фото матеріали, які долучені до матеріалів справи, а також інформація про географічні координати відображені на Веб сайті в мережі інтернет, у рубриці «Порушення правил паркування». Вважають, що наданими фотоматеріалами підтверджується факт порушення позивачем Правил дорожнього руху України. Відтак, зазначають, що спірна постанова є законною, обґрунтованою та об`єктивною, а інспектор з паркування діяв правомірно, у межах своїх повноважень та у спосіб передбачений законодавством.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що листами №23426-Ф від 23.10.2021 року виконавчого комітету Тернопільської міської ради та №23267-Ф від 21.10.2021 року управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради підтверджено, що транспортний засіб позивача був розміщений на вул..Пирогова. Зайшовши за посиланням inspector.rada.te.ua, яке вказано у повідомленні про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ТЕ №00001567, позивач побачив фотографії свого автомобіля із зазначенням геолокації 49.5498276,25.5997276. На розміщених фотографіях зазначена вул..Шпитальна,2 в м.Тернополі, а згідно геолокації вул..Федьковича,16. Крім цього, в оскаржувані постанові вказано, що фотозйомка здійснювалась за допомогою технічного засобу Logic Instrument Fieldbook K 80V2, а з інформації наданої із сайту inspector.rada.te.ua слідує, що прилад фіксації ПАК «Інспектор»: ЕМ 5. Тому вважає, що відповідачами вимоги закону не дотримано та спірну постанову слід скасувати.

Представником відповідача управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради надано письмові пояснення у яких остання зазначила, що інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин правопорушення відповідно до вимог примітки статті 14.-2 КУпАП: фотознімки з різних ракурсів, що здійснені за допомогою технічного приладу Logic Instrument K80», який пройшов стандартизацію відповідно до Закону України «Про стандартизацію», що підтверджується сертифікатом експертизи, атестатом відповідності, додатком до сертифіката, що автоматично визначає координати місця фіксації. ПАК Інспектор про який зазначено на сайті inspector.rada.te.ua це програмно-апаратний комплекс «Інспектор» до апаратної частини якого входять машина автоматичного оброблення інформації портативна (планшет) Logic Instrument K80 (планшетний ПК), портативний принтер та інше. Окрім того, на постанові про адміністративне правопорушення серії ТЕ №00001567 зазначено, що фотозйомка та/або відеозапис здійснювався за допомогою технічного приладу Logic Instrument Fieldbook K80 V2». Пак «Інспектор» та всі її складові є сертифіковані та ліцензовані для фіксації порушень правил зупинки та стоянки та паркування та діють у відповідності з чинним законодавством. Програмна частина комплексу самостійно, автоматично, без участі інспектора з паркування визначає геолокацію та місце вчинення правопорушення, а фотофіксація з 2-х чи більше ракурсів з прив`язкою до нерухомих об`єктів є належною доказовою базою факту правопорушення, прив`язка адреси правопорушення відбувається автоматично, відповідно до адресної бази даних. Вважає, що надана працівником управління відповідь на лист позивача, де вказано адресу порушення вул..Пирогова, не спростовує зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена» та не є підставою для скасування спірної постанови.

Позивач ОСОБА_1 , а також його представник Балабан П.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити.

Представник Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Дубова М.А. вважає, що поданий позов не підлягає до задоволення з підстав зазначених у відзиві на позов.

Відповідач інспектор з паркування сектору контролю за паркування транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Стефаник О.С. в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП №312159003 до повідомлення серії ТЕ №00001567, вбачається, що 03 вересня 2021 року o 13 год. 28 хв. транспортним засобом Skoda Octavia р.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль вул. Шпитальна, 2, чим порушено п.3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху України. Водієм ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного

Частина 1 статті 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) здійснюється в порядку статті 279-1 КУпАП.

В силу ч. 3 ст. 279-1 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Згідно ст.14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно примітки до зазначеної норми режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Таким чином, зазначеною нормою встановлено спеціальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч.1 ст 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, .... порушення правил зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 3.34 розділу 33 ПДР України, знак «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до пункту 2.8 ПДР України, водій з інвалідністю, що керує мотокалаяскою або автомобілем позначеними розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю» або водій, що перевозить пасажира з інвалідністю, може відступати від вимог дорожніх знаків 3.1, 3.2, і 3.35 3.38, а також знака 3.34 за наявності під ним таблички 7.18.

Згідно пунктом 7.18 розділу 33 ПДР України, табличка до дорожніх знаків 7.18 «Крім осіб з інвалідністю» означає, що дія знаку не поширюється на мотокаляски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» відповідно до вимог цих Правил. Застосовується із знаками 3.1, 3.34-3.38.

Відповідно до пункту 7.2.1 -7.2.6 розділу 33 ПДР України, знаком 7.2.2. «Зона дії» позначають зону дії заборонних знаків 3.34 3.37, а також довжину одного або декількох розташованих один за одним зупинкових майданчиків.

Пунктом 15.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Як вбачається із копії посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Управлінням соціального захисту населення м.Тернополя 04.09.2000 року, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Згідно довідки виданої лікарем рентгенологом КНП «Тернопільська міська лікарня швидкої допомоги», ОСОБА_1 03.09.2021 року проводилось рентгенологічне обстеження правого колінного суглобу.

Як вбачається із наданих відповідачем фотоматеріалів, ними зафіксовано факт зупинки транспортного засобу марки «Skoda Octavia» р.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 . Крім цього на інших фотографіях зафіксовано знак 3.34 «Зупинка заборонена» під яким встановлена табличка, яка зазначає його дію 100 метрів від місця його встановлення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма частина 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права про своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні фотоматеріалу, долученого відповідачами, як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на них зображений припаркований автомобіль марки «Skoda Octavia» р.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 . Також, на них зафіксовано знак 3.34 «Зупинка заборонена», який розміщений на перехресті вул. Гоголя - Шпитальна, під яким встановлена табличка, яка зазначає його дію 100 метрів від місця його встановлення.

Як вбачається із спірної постанови службовою особою інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Стефаником О.С. зазначено, що транспортний засіб, який належить ОСОБА_1 здійснив зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушено вимоги пункту 3.34 ПДР України. Проте, у спірній постанові не наведено обставин, які б свідчили, що спірний транспортний засіб розміщено позивачем саме в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонено», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. Крім цього, суд зазначає, що із долучених відповідачами фотоматеріалів не можливо встановити, що зазначений транспортний засіб розміщений саме у зоні дії зазначеного знаку, тобто упродовж 100 метрів від його установлення на перехресті вулиць Гоголя - Шпитальна. Доказів, які б свідчили про проведення замірів представником відповідача від місця розташування транспортного засобу позивача до місця встановлення знаку 3.34 «Зупинка заборонена», який діє упродовж 100 метрів, суду не надано.

Статтею 62 Конституції України закріплено те, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 17.07.2019 року у справі №655/470/16.

Способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відповідно до вимог частини 3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд вважає, що ефективним та достатнім способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача у даній справі є скасування спірної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, адміністративну справу провадженням закрити.

Крім цього, суд вважає, що слід поновити позивачу строк оскарження спірної постанови, оскільки ОСОБА_1 отримав її 28.09.2021 року, є особою з інвалідністю, звернувся про надання правової допомоги до центру надання безоплатної правової допомоги 10.11.2021 року.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд,

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Стефаника Олега Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постановупро накладення адміністративного стягнення серії РАП №312159003 до повідомлення серії ТЕ №00001567 від 07 вересня 2021 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати.

Адміністративну справу відносноОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 КУпАП провадженням закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення складено та проголошено 29 квітня 2022 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан