Справа № 308/17334/21
Суддя: Шепетко І. О.
Дата ухвалення: 2022-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря судових засідань Киніва О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті про визнання неправомірними та скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати Постанову серії ВМ №00001752 по справі про адміністративне правопорушення від 30.11.2021 (далі Постанова), якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Свої вимоги мотивував, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Зазначив, що йому на праві власності належить транспортний засіб MAN 18.463, державний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий в оренду на підставі договору оренди від 01.07.2021 товариству з обмеженою відповідальністю «Коватехбуд», яке здійснює перевезення вантажів, що підтверджується товарно-транспортною накладною від 29.11.2021 №29/11-01, відповідно до якої перевозився вантаж пісок.

Відтак, він не є автомобільним перевізником та не надавав послуги з перевезення, а транспортний засіб був переданий ним в оренду, а тому він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Зазначив, що відповідач здійснює габаритно-ваговий контроль згідно Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» та «Методики виконання вимірювань поосьових засобів у русі». Проте, така методика не призначена для визначення навантаження на вісь при перевезенні сипучих вантажів та рідин, що змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу, зокрема, піску.

Окрім того, позивач вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови допущено порушення: зважування транспортного засобу з сипучим вантажем, що під час руху змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу, було здійснено відповідачем з порушенням норм чинного законодавства, а результати такого зважування не можуть вважатися правильними та достовірними, оскільки з оскаржуваної постанови неможливо встановити будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, який відсоток похибки таких ваг та їх метрологічну атестацію.

У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача адвокат Тарчанин Р.С. подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

У судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Представник відповідача адвокат Лєбєдєва Т.О. подала відзив на позовну заяву, в якому просила провести розгляд справи без участі відповідача, просила відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне.

Під час руху транспортного засобу позивача технічним засобом в автоматичному режимі було зафіксовано перевищення нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР України, про що уповноваженою особою Укртрансбезпеки складено постанову та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 ч.2 КУпАП.

Щодо доводів позивача про те, що він є неналежним суб`єктом відповідач зазначає, що суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, відповідно до

ст. 14-3 КУпАП є відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу. На момент вчинення правопорушення, транспортний засіб MAN 18.463 д.н.з. НОМЕР_1 належав на праві власності ОСОБА_1 , що не заперечується позивачем, а тому хибними є доводи позивача про те, що до відповідальності притягнуто неналежну особу.

Окрім того, відповідач зазначив, що товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться і не виключає перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. Також вказав, що від моменту фіксації адміністративного правопорушення до моменту завантаження/розвантаження транспортному засобі на стаціонарному пункті сплив значний проміжок часу, впродовж якого могла відбутися зміна вагових параметрів транспортного засобу.

Вказав, що перевищення нормативних параметрів було встановлено із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищували нормативно-вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Фіксація порушення була здійснена за допомогою вимірювального приладу автоматичного пункту, який відповідає вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, про що наявні відповідні сертифікати. Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком № 1174, в якому відсутні посилання на методику визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, затверджену спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін за наявними матеріалами справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 30.11.2021 старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Наталією Геннадіївною винесено постанову Серії ВМ №00001752 від 30.11.2021, відповідно до змісту якої 30.11.2021 року о 17 год. 53 хв., за адресою М-25, км. 13+199, Закарпатська область, зафіксовано транспортний засіб MAN 18.463, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 8,1% (6.315 тон), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , ОСОБА_1 на праві власності належить транспортний засіб MAN 18.463, д.н.з. НОМЕР_1 , що не заперечується ним.

Відповідно до договору оренди транспортного засобу від 01.07.2021, укладеного між ТОВ «КОВАТеХБУД» (орендар) та ФОП ОСОБА_1 (орендодавець), останній передав орендарю у строкове платне користування транспортний засіб MAN 18.463, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп Schmitz Cotha АО 8720.

Згідно акту прийому передачі майна в оренду від 01.07.2021, орендар прийняв у тимчасове платне користування транспортний засіб MAN 18.463, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суд у відповідності до положень ч. 3 ст. 2 КАС України суд перевіряє чи прийнято воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %.

Тобто, якщо вагові параметри транспортного засобу, перевищують хоча б один із зазначених у п.22.5 ПДР, настає адміністративна відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Згідно примітки, суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною другою цієї статті, є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Згідно з ст.14-3 КУпАП, суб`єктом адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 132-1 КУпАП, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно розгляд справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті врегульовано ст. 279-5 КУпАП.

Вказаною статтею передбачено, що у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису), відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису), відповідні органи державної влади або місцевого самоврядування, їх посадові (службові) особи зобов`язані надати відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи вантажовідправника.

Крім того, інформація від автоматичних пунктів фіксації правопорушення передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п.14 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою КМУ від 27.12.2019 №1174).

Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (п.10 Порядку).

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей: про транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; та метаданих, сформованих автоматичним пунктом (п.п.2, 16 Порядку).

Таким чином, під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовує, зокрема, відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі -ПДР).

Відповідно до п.1.3. ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 затверджено Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Відповідно до п. 2 вищевказаних Правил, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Позивач, в свою чергу, звертаючись до суду з позовом, не надав належних допустимих доказів на підтвердження наявності відомостей про належного користувача (орендаря) транспортного засобу MAN 18.463, д.н.з. НОМЕР_1 в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів на момент розгляду справи. Хоча надав до суду договір оренди.

Таким чином, через відсутність в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відомостей про зміну користувача автомобіля, адміністративна відповідальність покладається на особу, за якою зареєстровано такий транспортний засіб ОСОБА_1 ..

Позивач зазначає, що згідно копії товарно-транспортної накладної від 29.11.2021 № 29/11-01, водій ТОВ «Коватехбуд» ОСОБА_2 , перебуваючи за кермом транспортного засобу MAN 18.463, державний номерний знак НОМЕР_1 , причіп SCHMITZ GOTHA АО 8720, у пункті навантаження с. Есень завантажив вантаж, а саме пісок масою 28 800 тон (брутто). Після завантаження вантажу загальна вага транспортного засобу становила 39,3 т.

Відповідно до змісту абзацу 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей.

Сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Таким чином, товарно-транспортна накладна є первинним документом, що містить відомості про господарську операцію і не може вважатися документом, який беззаперечно визначає масу вантажу.

Крім того, як випливає з матеріалів фотофіксації правопорушення, в транспортному засобі MAN 18.463, державний номерний знак НОМЕР_1 перебував вантаж у вигляді іншого транспортного засобу. Відтак, посилання позивача на неможливість застосування «Методики виконання вимірювань поосьових засобів у русі» через те, що така не є розповсюджується на транспортні засоби з сипучим вантажем, є безпідставними, оскільки вантаж, що перевозився не є сипучим.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі Порядок №1174).

Відповідно до п.п. 16, 17 Порядку у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту ваго-габаритного контролю за допомогою технічного засобу Q-Free HI TRAC TMU4 WIM, 10021.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 року № 255 затверджено Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених. Відповідно до п.п. 8, 9 Вимог, вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології. Вагове обладнання повинно забезпечувати по осьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2% та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

Відповідно до сертифікату перевірки типу, виданого 17.06.2021 ДП «Укрметртестстандарт» та сертифікату відповідності, виданого 23.09.2021 Національним науковим центром «Інститут метрології» прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу Q-Free HI TRAC TMU4 WIM відповідає затвердженому типу застосовним вимогам Технічного регламенту законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженому постановою КМУ від 13.01.2016 року за № 94.

Отже, інформація, отримана з приладу для зважуванням дорожніх транспортних засобів у русі Q-Free HI TRAC TMU4 WIM є належним доказом вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортного засобу.

На підтвердження перевищення навантаження транспортного засобу відповідачем надано інформаційну картку габаритно-вагового контролю транспортного засобу MAN 18.463, державний номерний знак НОМЕР_1 , в якій міститься інформація про зафіксовані вагові параметри даного транспортного засобу.

Таким чином, має місце перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Дії ОСОБА_1 уповноваженою особою Укртрансбезпеки кваліфіковані правильно.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем надані докази правомірності притягнення громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Адміністративне стягнення накладено в межах строків та відповідно до санкції вказаної статті.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 242, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті про визнання неправомірними та скасування постанови відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області І.О. Шепетко