Справа № 320/843/21
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2022 року № 320/843/21
Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до ОСОБА_1

про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
I. Зміст позовних вимог
До Київського окружного адміністративного суду звернулася військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України кошти за 10 (десять) днів щорічної основної відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після розірвання контракту, кошти за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився та кошти за не дослужений період першого контракту пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту у розмірі 7 995, 71 грн. (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять грн. 71 коп.) із них: - 3530, 06 грн. (три тисячі п`ятсот тридцять грн. 06 коп.) за 10 (десять) днів щорічної основної відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після розірвання контракту; - 800,28 грн. (вісімсот грн. 28 коп.) за не дослужений період першого контракту пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту; - 3665,37 (три тисячі шістсот шістдесят п`ять грн. 37 коп.) за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача
Позов мотивовано тим, що, на момент розірвання контратку, за відповідачем залишилась заборгованість за 10 днів щорічної основної відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після розірвання контракту, за не дослужений період першого контракту пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту, за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився. На момент подання позову, відповідач у добровільному порядку суму заборгованості не сплатив.

Відповідач своїм правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана судом відповідачу 22.04.2021 засобами поштового зв`язку.

III. Процесуальні дії у справі
29.01.2021 судом направлено запит про надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у м. Києві та Київській області.

19.03.2021 судом повторно направлено запит про надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у м. Києві та Київській області.

16.04.2021 судом отримано відповідь на запит від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у м. Києві та Київській області, відповідно до якого місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 16.04.2021 відкрите спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

02.03.2018 між ОСОБА_1 та Міністерством внутрішніх справ України в особі командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах солдатського складу.

Відповідно до п. 1 вказаного Контракту відповідач ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження військової служби, і добровільно взяв на себе наступні зобов`язання: проходити військову службу в Збройних Силах України протягом строку дії Контракту, а в разі настання особливого періоду - і понад встановлений строк Контракту відповідно до вимог, визначених пунктом 2 частини дев`ятої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; свято і неухильно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів (начальників); дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; знати та сумлінно виконувати службові обов`язки за посадами, які займатиме протягом строку Контракту, а також особливі обов`язки, визначені статутами Збройних Сил України; добре володіти довіреною технікою (озброєнням), уміло керувати підпорядкованим особовим складом, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку і майстерність, досягати позитивних результатів з бойової, мобілізаційної та фізичної підготовки; суворо зберігати державну таємницю; знати і неухильно додержуватися прийнятих Україною норм міжнародного гуманітарного права; подавати про себе та членів своєї сім`ї інформацію, необхідну для проходження військової служби та соціального захисту.

Згідно п. З цього Контракту строк його дії складав 3 (три) роки. Контракт набрав чинності з 02.03.2018.

У зв`язку з підписанням вказаного контракту та у відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2018 № 10 по особовому складу та наказу від 02.03.2018 № 44 по стройовій частині відповідача було зараховано на військову службу за контрактом та призначено на посаду стрільця 2 відділення 1 патрульного взводу 10 патрульної роти 4 патрульного батальйону.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.09.2018 №47 по особовому складу відповідача було призначено на посаду старшим стрільцем 3 відділення 1 патрульного взводу 10 патрульної роти 4 патрульного батальйону.

За час проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України відповідач отримував грошове забезпечення та забезпечувався військовим майном згідно вимог нормативно-правових актів, а саме:

- відповідно до ст. 10і Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженої наказом МВС України від 15.03.2018 № 200, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2018 року за № 405/31857, та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.03.2020 № 53 по стройовій частині відповідачу було надано щорічну основну відпустку за 2020 рік в повному обсязі терміном 32 календарних днів (з них 2 дні святкові) з 01.04.2020 по 02.05.2020 із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Після відпустки відповідач прибув до військової частини 03.05.2020 (наказ від 04.05.2020 №86 по стройовій частині);

- відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженої наказом МВС України від 15.03.2018 № 200, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2018 р. за № 405/31857 відповідачу була виплачена матеріальна допомога у зв`язку з укладанням першого контракту, а саме 8 (вісім) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня 2018 року, у році підписання контракту;

- відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закону України «Про Національну гвардію України» та Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом МВС України від 07.06.2017 № 475 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 червня 2017 р. за №797/30665, відповідача було забезпечено речовим майном згідно встановлених норм.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.09.2020 №51 по особовому складу з ОСОБА_1 було розірвано контракт за п.п. д пункту 2 частини 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через службову невідповідність та направлено для проходження строкової військової служби на посаді стрільця 1-го відділення 2-го патрульного взводу 11-ї патрульної роти патрульної батальйону.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2020 №252 виключено ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас відповідно пункту а частини 2 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно із довідкою-розрахунком від 25.09.2020 №35 за відповідачем рахується сума до утримання вартості речового майна складає 7541,17 грн.

Згідно із довідкою-розрахунком від 25.09.2020 №35 (оновлена) за відповідачем рахується сума до утримання вартості речового майна складає 3665,37 грн.

V. Норми права, які застосував суд
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей врегульовані Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до ч. 1 статті 91 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1 Закону України "Про правовий режим майна в Збройних Силах України" передбачено, що військове майно є державним майном, закріпленим за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна, зокрема, належить речове майно.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст.20 Закону України "Про Національну гвардію України", норми забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України військовою формою одягу, спеціальним одягом, взуттям та спорядженням, а також іншими предметами речового майна визначаються Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", абзацу четвертого частини третьої статті 20 Закону України "Про Національну гвардію України" та з метою впорядкування речового забезпечення Національної гвардії України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2017 №475, зокрема, затверджено Інструкцію з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період.

Відповідно до п. 1 підрозділу 1 розділу 1 Інструкції №475 з організації речового забезпечення в Національній гвардії України, в мирний час та особливий період, ця Інструкція визначає завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України (далі - військові частини), курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори, резервістів, військовослужбовців, призваних під час мобілізації, на особливий період (далі - військовослужбовці) та працівників.

Згідно з абзацом 1 пункту 18 підрозділу 1 Розділу III Інструкції №475 з організації речового забезпечення в Національній гвардії України, в мирний час та особливий період, у разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, засудженням особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, а також у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки-розрахунку на утримання вартості речового майна.

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - військовослужбовці), які обіймають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України (далі - військові частини) визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 №200 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.04.2018 за №405/31857.

Відповідно до пункту 3 Розділу 21 Інструкції №200 одноразова грошова допомога підлягає стягненню з військовослужбовців, визначених у пункті 1 цього розділу, у сумі, обчисленій у повних календарних місяцях пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту, у разі дострокового припинення (розірвання) першого контракту та звільнення з військової служби (направлення для проходження строкової військової служби) у зв`язку із:

систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади;

позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку;

набранням законної сили судовим рішенням, яким військовослужбовця притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування;

установленням за результатами спеціальної перевірки відомостей, які не відповідають установленим законодавством вимогам для зайняття посади;

застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України Про очищення влади ;

через службову невідповідність.

Відповідно до абзацу 1, пункту 14, статті 10 1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у разі звільнення військовослужбовця до закінчення календарного року, за який він уже використав щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) військового з`єднання чи частини, керівника органу військового управління, вищого військового навчального закладу, установи та організації провадиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця.

VI. Оцінка суду
Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить, що у разі звільнення військовослужбовців, зокрема, за службовою невідповідністю, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні. Також утримується одноразова грошова допомога за не дослужений період по першому контракту пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту та компенсується наперед використана щорічна основна відпустка.

Суд встановив, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.09.2020 №51 по особовому складу з ОСОБА_1 було розірвано контракт за п.п. д пункту 2 частини 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через службову невідповідність та направлено для проходження строкової військової служби на посаді стрільця 1-го відділення 2-го патрульного взводу 11-ї патрульної роти патрульної батальйону.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 21.12.2020 (день виключення зі списків особового складу військової частини) за відповідачем рахувалася заборгованість в сумі 7541,17 грн за предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився, та інвентарне речове майно яке підлягає здачі на склад яке відповідач отримував під час проходження військової служби за контрактом та за 10 днів щорічної основної відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після розірвання контракту.

Докази виплати відповідачем заборгованості у сумі 7541,17 грн, в межах заявлених позовних вимог, до суду не надано.

Отже, враховуючи підставу розірвання контракту (службова невідповідність) про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України, суд доходить до висновку про наявність у ОСОБА_1 обов`язку з відшкодування коштів за використані дні щорічної відпустки та за предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився, яке отримав відповідач під час проходження військової служби.

Враховуючи наявність заборгованості у розмірі 7995,71 грн, обов`язок відповідача, що полягає у відшкодуванні вказаних витрат, невідшкодування таких витрат та обізнаність останнього про наявність такого обов`язку, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

VII. Висновок суду
За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з меж позовних вимог, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

VIII. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Зважаючи на те, що позивачем є суб`єкт владних повноважень, доказів на підтвердження понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не надано, тому суд не вбачає підстав для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України кошти за 10 (десять) днів щорічної основної відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після розірвання контракту, кошти за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився та кошти за не дослужений період першого контракту пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту у розмірі 7 995, 71 грн. (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять грн. 71 коп.) із них: - 3530, 06 грн. (три тисячі п`ятсот тридцять грн. 06 коп.) за 10 (десять) днів щорічної основної відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після розірвання контракту; - 800,28 грн. (вісімсот грн. 28 коп.) за не дослужений період першого контракту пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту; - 3665,37 (три тисячі шістсот шістдесят п`ять грн. 37 коп.) за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 28 квітня 2022 року.