Справа № 580/1917/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2022-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 квітня 2022 року Справа № 580/1917/22

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Кульчицький С. О., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Трофімової Л. В. у адміністративній справі №580/1917/21 за позовом ОСОБА_1 до Жашківського районного суду Черкаської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Жашківського районного суду Черкаської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Трофімової Л. В. від 21.04.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

22.04.2022 за вх.11870/22 від позивача надійшла заява відвід судді Трофімовій Л.В у даній справі. В обґрунтування підстав для відводу заявником зазначено, що судді однозначно відомо про наявність позову до Черкаського окружного адміністративного суду і до відкриття провадження у справі суддя не бачить доказів у контексті аналогічного позову у справі №580/1753/22 та стверджує: "доказано умисними і свідомими перешкодами у допуску до правосуддя у справі №580/1917/22" - "вищевказана обставина явно викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості судді", тому сторона має сумнів у безсторонності судді. Викладені у заяві обставини викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Трофімової Л. В. від 22.04.2022 визнано заяву про відвід судді - необґрунтованою та передано вказану заяву для вирішення питання про відвід судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

За наслідками автоматизованого розподілу заяву про відвід судді Трофімової Л. В. передано на вирішення судді Кульчицькому С. О.

За приписами ч. 8 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Вирішуючи заявлений відвід, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 39 КАС України, судді може бути заявлено відвід учасниками справи, за підставами зазначених у статтях 36-37.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Виключні підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України: якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Щодо сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді Трофімової Л. В. в ході розгляду даної справи, суддя зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997) (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", "кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом".

Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 передбачено: об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, що проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують прийняття. Європейський суд з прав людини у рішенні Білуха проти України від 09.11.2006, заява № 33949/02 зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 ЄКПЛ повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Згідно суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Позаяк йдеться про довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати в учасників провадження, то у визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися у безсторонності судді, позиція особи заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення матиме можливість вважати сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Суддя зазначає, що доводи та міркування, наведені у заяві про відвід судді, зводяться до припущень заявника та не доводять наявності обставин, що реально викликали б сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у ході здійснення розгляду справи з метою забезпечення судового захисту та здійснення правосуддя.

Так, позивач у своїй заяві посилається на те, що суддею Трофімовою Л. В. при розгляді матеріалів даної адміністративної справи не враховані подані до позовної заяви докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Щодо вказаних доводів позивача, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

З аналізу викладеного слідує, що виключно за своїм внутрішнім переконанням суддя вирішує питання про достатність доказів у справі.

Суддя встановив, що ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Трофімової Л. В. про залишення позовної заяви без руху від 21.04.2022 запропоновано позивачу надати, зокрема, докази звернення позивача до відповідача із заявою/клопотанням про усунення помилки під час реєстрації щодо здійснення дій, що стали предметом позову та прийнятої за наслідком такого розгляду відмови або обґрунтування допущення яким саме відповідачем бездіяльності; належних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (докази отримання Жашківським районним судом цивільної справи №705/4530/21 30.03.2022).

Отже, вказані дії судді Трофімової Л. В. не суперечать положенням Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише у апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін у справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком реалізації права сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Згідно ч.4 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, суд зазначає, що незгода позивача з процесуальними рішеннями судді, прийнятими в ході розгляду справи не може бути підставою для відводу головуючого в даній справі.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що позивачем не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні справи №580/1917/22.

Отже, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених підстав для відводу судді, оскільки вони є такими, що об`єктивними даними не підтверджуються.

Згідно частини 12 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала про відмову у задоволенні заяви про відвід окремо від рішення суду оскарженню не належить.

Керуючись положеннями статей 4, 37, 39, 40, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Трофімової Л. В. у адміністративній справі №580/1917/21 - відмовити.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ