Справа № 240/9022/21
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2022-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року м. Житомир справа № 240/9022/21

категорія 109040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Романченка Є.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар`єр" до Головного управління держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправним та скасування припису,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшов вказаний адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар`єр", в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 16.04.2021 № 328 ДК/0176Пр/03/01/-21.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає дії відповідача протиправними, а оспорюваний припис таким, що складений з порушенням законодавства. Зокрема позивач вказав, що перевірка 16.04.2021 на території ТОВ "ОМКАР" фактично не проводилась, з наказами, посвідченнями, направленнями про проведення перевірки посадових осіб товариства не ознайомлювали. Також позивач зазначив, що фактично заміри земельних ділянок проведено не було, акт обстеження не складався. Враховуючи наведені обставини, вважає, що припис підлягає скасуванню.

Ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 07.07.2021 о 12:00.

07.07.2021 підготовче засідання відкладено на 11.08.2021 у зв`язку з заявою відповідача про неможливість взяти участь в судовому засіданні та перенесення судового засідання на інший день.

13.07.2021 від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов в якому, в якому просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову. Зазначив, що перевірка проведена в порядок та у спосіб визначений чинним законодавством, а оскаржуваний припис є законним та обгрунтованим, підстави для його скасування - відсутні. На підтвердження своєї правової позиції надав суду, всі документи які були складені під час перевірки ТОВ "ОМКАР" і які стали підставою для винесення оспорюваного припису.

11.08.2021 підготовче засідання відкладено на 06.09.2021 у зв`язку з заявою представника позивача про неможливість взяти участь в судовому засіданні та перенесення судового засідання на інший день.

06.09.2021 за результатами підготовчого засідання, судом, без виходу до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено 23.09.2021.

23.09.2021 в судовому засіданні продовжено перерву до 6.10.2021 у зв`язку з не допуском не уповноваженого представника позивача.

06.10.2021 року судове засідання відкладено на 08.11.2021 року для надання сторонами додаткових доказів по справі.

08.11.2021 представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі посилаючись на досліджені докази та доводи викладені в позовній заяві, додаткових поясненнях.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила суд позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на міркування наведені у відзиві.

В судових засіданнях оголошено перерву до 29.11.2021.

29.11.2021 заслухавши пояснення представників сторін, суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні, яку занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, додаткові пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - Кодекс) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 ЗК України , земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЗК України земельне законодавство включає цей Кодекс, інші нормативно - правові акти у в галузі земельних відносин.

Контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України, (ст. 187 Кодексу).

Нормами статті 188 Кодексу передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 № 482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності є завданнями Держгеокадастру.

Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМУ № 15 від 14.01.2015 (надалі - Положення), п.1 передбачено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів.

Також, Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області області, затвердженим наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру» 20.02.2020 року №53, п.6 передбачено, що посадові особи Головного управління в межах своїх повноважень мають право складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Статтею 15-2 ЗК України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин, належить організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: дотриманням вимог земельного законодавства при набутті права власності на земельні ділянки за договорами купівлі-продажу, міни, дарування, застави та іншими цивільно-правовими угодами; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

Відповідно до пп. 25-1 п. 4 Положення, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань зокрема організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства з питань передачі земель у власність та надання у користування, зокрема в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

Отже, повноваження визначені ст. 15-2 ЗК України покладені на Держгеокадастр як на центральний орган виконавчої влади що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин,

У відповідності до преамбули ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 № 963-ІV (далі - Закон № 963-ІV), цей Закон визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про Державний контроль за використанням та охороною земель», державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості грунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

З метою здійснення державного контролю за використанням та охороною земель необхідно отримати з відкритих джерел інформацію щодо об`єкту перевірки:

на предмет відповідності прийнятих рішень (розпоряджень) вимогам генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, документів, які стали підставою для прийняття рішення (розпорядження) та інше-, отримати відомості з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, у тому числі щодо категорії земель; отримати інформацію про правовий статус земель, відповідно до статистичної звітності; отримати інформацію про об`єкт перевірки за формою аналогічною, яка використовується при підготовці наказу Головного управління з питань розпорядження земельними ділянками.

Таким чином, державний інспектор перед здійсненням державного контролю за використанням та охороною земель володіє інформацією про об`єкт перевірки (земельну ділянку), власника (користувача) земельної ділянки, категорію земель, її склад угідь тощо.

За результатами опрацювання матеріалів (інформації) та з метою здійснення державного контролю за використанням та охороною земель Головне управління видає наказ «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» в якому повинно бути визначено шлях здійснення державного контролю.

При цьому стаття 6 Закону № 963-ІV визначає повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі; стаття 10 вказаного Закону визначає повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.

Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що цей Закон визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Тобто, Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» є спеціальним нормативно-правовим актом, який врегульовує зокрема покладену на Держгеокадастр функцію контролю за використанням та охороною земель.

Стаття 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» містить перелік конкретних дій та заходів на вчинення яких вповноважено державних інспекторів.

Крім того, діяльність державних інспекторів з контролю за використанням і охороною земель регламентується Інструкцією з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджена Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2017 № 6. В пункті 2 розділу 1 вказується «Вимоги Інструкції є обов`язковими для виконання державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних органів, яким відповідно до законодавства України надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, які діють як державні інспектори сільського господарства відповідно до статті 244 Кодексу України про адміністративні правопорушення».

Так, згідно положень статті 6 Закону № 963-1V до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать зокрема здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

В свою чергу, у відповідності до положень ст. 10 Закону № 963-1V державні Інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення;

викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для держання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України;

передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення;

проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України;

Порядок перевірки та повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель врегульовано Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Державні інспектори здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель шляхом та у строки визначені у наказі Головного управління, у присутності власників земельних ділянок чи землекористувачів або уповноважених ними осіб, а також осіб, які вчинили порушення земельного законодавства. У разі відсутності під час проведення перевірки власника (користувача) або уповноважених ними осіб, Акт перевірки направляється власнику (користувачу) рекомендованим листом для ознайомлення.

При здійснені державного контролю за використанням та охороною земель шляхом проведення перевірки під час використання земельної ділянки державний інспектор:

встановлює особу, яка є власником земельної ділянки чи землекористувачем; при встановленні факту зміни власника чи користувача об`єкта нерухомості вживає заходів для з`ясування особи фактичного власника чи користувача;

встановлює наявність обмежень на використання земельної ділянки;

перевіряє наявність державної реєстрації права на дані земельні ділянки, відповідно до вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України, у тому числі наявності державного акту на право власності на земельну ділянку, державного акту на право постійного користування землею, договору оренди землі та ін.;

перевіряє дотримання режиму використання земельної ділянки відповідно до цільового призначення;

уточнює відповідність місця розташування та меж земельної ділянки; здійснює фото (відео) фіксацію стану використання земельної ділянки.

При виявленні порушення земельного законодавства державний інспектор визначає склад адміністративного правопорушення, а саме:

з`ясовує обставини та суть скоєного порушення земельного законодавства; установлює особу, яка здійснила порушення земельного законодавства;

встановлює, чи є в діях чи бездіяльності особи, яка вчинила порушення земельного законодавства, ознаки адміністративного правопорушення або склад злочину;

у визначених випадках обстежує земельну ділянку та розраховує розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву без спеціального дозволу, відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу.

Тобто, державні Інспектори уповноважені безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності, передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Вищезазначені норми чинного законодавства, встановлюють, що контроль за використанням та охорона земель с прямим обов`язком Держгеокадастру, одна з законодавчо встановлених форм здійснення контролю є перевірка земельної ділянки. Законодавством визначено перелік конкретних дій та заходів на вчинення яких уповноважено державних інспекторів в рамках проведення перевірки земельної ділянки.

Судом встановлено, що 18.02.2021 р. ТОВ "ОМКАР" за результатами перевірки інспекторами Головного управління держгеокадастру у Житомирській області, було надано припис за реєстраційним № 227-ДК/0084Пр/03/01/-21 від 18.02.2021 р.

Вказаним приписом ТОВ "ОМКАР" зобов`язано усунути порушення вимог земельного законодавства при використання земельних ділянок із земель водного фонду, державної форми власності загальною площею 0,60 га, які розташовані на території Горщиківської сільської об`єднаної територіальної громади Коростенського району Житомирської області та повідомити про виконання зазначеного припису в термін до 19.03.2021 р.

Позивач визнав вказане порушення та оплатив штраф відповідно до постанови про адміністративне правопорушення, а також шкоду завдану самовільним зайняттям відповідно до розрахунку проведеного інспектором.

16.04.2021 під час перевірки виконання припису №227-ДК/0084Пр/03/01/-21 від 18.02.2021, відповідно до наказу №328-ДК від 09.04.2021 було проведено обстеження земельної ділянки про що складено акт від 16.04.2021 №328-ДК/315/АП/09/0І/-21, яким встановлено, що порушення вимог земельного законодавства не усунуто.

За наслідками проведеної перевірки складено повторний припис від 16.04.2021 №328ДК/0176Пр/03/01/-21, яким позивача зобов`язано усунути порушення вимог земельного законодавства при використання земельних ділянок шляхом оформлення речових прав на земельну ділянку або звільнення земельних ділянок. Про виконання припису повідомити до 14.05.2021.

Не погодившись з вказаним приписом, позивач оскаржив його до суду.

Позивач обґрунтовує позов неправомірністю дій посадових осіб відповідача, щодо незастосуванням при проведення перевірки самовільно зайнятої земельної ділянки положень Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та не повнотою проведення перевірки.

Суд не погоджується з даними доводами позивача виходячи з наступного.

Відповідно до Статті 4 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 № 963-1V об`єктом державного контролю та охорони є земля. Об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України, а не господарська діяльність певних суб`єктів.

Закон України "Про основні засади державної о нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до ст.2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно- правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Статтею З ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Крім того, слід зазначити, що за наслідками перевірки в порядку Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» складається акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства , а саме земельної ділянки.

Тобто слід розрізняти перевірки суб`єктів господарювання на предмет відповідності здійснюваної ними діяльності вимогам законодавства від перевірок в порядку Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Особливості та обмеження перевірок визначені у вказаному Законі не відносяться до перевірок земель Держгеокадастром та його територіальними органами, оскільки такі обмеження стосуються лише до застосування Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

У свою чергу, в цьому випадку, об`єктом перевірки була земельна ділянка, а не господарська діяльність підприємства.

На думку суду, на спірні правовідносини розповсюджуються норми Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", а, відтак, посилання позивача на Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 806/1723/18, від 09.10.2019 у справі №724/1843/18, від 27.02.2020 у справі N9818/1512/17 та від 16.07.2020у справі№819/5/18, від 13.03.2019 року у справі №826/11708/17, від 15.07.2019 року у справі №140/2320/18.

Статтею 242 КАС України визначено що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо процедури проведення перевірки виконання припису, слід зазначити.

З метою здійснення державного контролю за використанням та охороною земель Головне управління видає наказ «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель», в якому визначено яким шляхом буде здійснено державний коні роль. У наказі також вказується відповідно до яких нормативно правових документів здійснюється перевірка.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.04.2021 року начальником ГУ Держгеокадастру в Житомирській області був виданий наказ №328-ДК про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Перевірку виконання припису №227-ДК/0084Пр/03/01/-21 від 18.02.2021 виданого ТОВ "ОМКАР" проведено державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Житомирській області Гебричем Ярославом Миколайовичем та ОСОБА_1 , про що складено акт від 16.04.2021 №328-ДК/315/АП/09/0І/-21, яким встановлено, що порушення вимог земельного законодавства не усунуто.

За наслідками проведеної перевірки складено повторний припис від 16.04.2021 №328ДК/0176Пр/03/01/-21, яким позивача зобов`язано усунути порушення вимог земельного законодавства при використання земельних ділянок шляхом оформлення речових прав на земельну ділянку або звільнення земельних ділянок. Про виконання припису повідомити до 14.05.2021.

Земельним кодексом статтею 125 врегульовано право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу визначено право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"

Згідно із положеннями статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель " самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочинну щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Як вбачається з позову та з пояснень в судових засіданнях, позивачем не заперечується факт самовільного використання земельних ділянок вказаних у приписі щодо яких здійснювалася перевірка.

Представник позивача неодноразово зазначала, що товариством вживаються всі заходи, щодо оформлення речових прав на земельні ділянки, однак поки що докази на підтвердження факту реєстрації земельних ділянок відсутні.

З аналізу вищезазначених норми вбачається, що будь-які дії, направлені на фактичне використання земельної ділянки без оформлення права власності на земельну ділянку або права постійного користування чи права оренди земельної ділянки в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, є самовільним заняттям земельної ділянки.

Стаття 144 Земельного кодексу України передбачає що у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складають протокол про порушення та видають особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля відповідно до закону накладають на таку особу адміністративне стягнення та повторно видають вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк.

З метою усунення наслідків виявленого порушення державний інспектор видає особі, яка скоїла правопорушення, припис про їх усунення.

Таким чином, державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, при винесенні припису Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 16.04.2021 № 328 ДК/0176Пр/03/01/-21, з урахуванням Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 № 963-ІУ діяв правомірно та в межах визначених повноважень.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп.15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко