Справа № 620/3241/22
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2022-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
27 квітня 2022 року Чернігів Справа № 620/3241/22
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Ткаченко О.Є., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,
Позивач звернувся до суду з позовом до Козелецької селищної ради Чернігівської області, в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Козелецької селищної ради Чернігівської області № 404-16/VIII від 26.11.2021 щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель комунальної власності в межах селища Козелець (за об`їзною дорогою на напрямку с. Кривицьке);
зобов`язати Козелецьку селищну раду Чернігівської області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель комунальної власності в межах селища Козелець (за об`їзною дорогою на напрямку с. Кривицьке).
Разом з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом:
зупинення дії рішення Козелецької селищної ради Чернігівської області восьмого скликання від 30.04.2021 №125-8/VIII, рішення Козелецької селищної ради Чернігівської області восьмого скликання від 30.04.2021 №124-8/VIII, рішення Козелецької селищної ради Чернігівської області від 31.07.2020 №125-41/VIII, рішення Козелецької селищної ради Чернігівської області восьмого скликання від 28.05.2021 №90-9/VIII, рішення Козелецької селищної ради Чернігівської області восьмого скликання від 27.08.2021 №202-13/VIII;
заборонення Козелецькій селищній раді Чернігівської області вчиняти дії, спрямовані на надання особам дозволів на розробку проектів землеустрою для відведення земельних ділянок і спрямовані на передання земельних ділянок у власність, користування, володіння чи на праві будь-якого іншого правового титулу у межах, визначених заявою ОСОБА_1 від 25.11.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель комунальної власності в межах селища Козелець (за об`їзною дорогою на напрямку с. Кривицьке) та додатками до неї.
Заява обґрунтована тим, що дія рішень суб`єкта владних повноважень, якими було надано іншим особам дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у межах, визначених заявою позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та додатками до неї, може перешкодити реалізації прав і свобод позивача щодо отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, відтак, по-перше, їх дія має бути зупинена на час оскарження позивачем рішення відповідача про надання йому відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, по-друге, відповідачеві має бути заборонено вчиняти дії, спрямовані на надання іншим особам дозволів на розробку проектів землеустрою для відведення земельних ділянок і спрямовані на передання земельних ділянок у власність, користування, володіння чи на праві будь-якого іншого правового титулу у межах, визначених заявою позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та додатками до неї.
Визначаючись щодо заяви про забезпечення позову, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Беручи до уваги положення ч. 1 ст. 154 КАС України суд дійшов висновку про розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву позивача та матеріали позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Тобто, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Згідно із ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Згідно з нормами ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Таким чином, ст. 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.
Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.
Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.
Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
У вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Із аналізу наведеного вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтована заява сторони, в тому числі, з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та неможливість в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи.
З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Зазначаючи про необхідність зупинення дії рішень Козелецької селищної ради Чернігівської області восьмого скликання від 30.04.2021 №125-8/VIII, від 30.04.2021 №124-8/VIII, від 31.07.2020 №125-41/VIII, від 28.05.2021 №90-9/VIII, від 27.08.2021 №202-13/VIII не надає суду доказів, що свідчать про очевидність ознак протиправності вказаних рішень суб`єкта владних повноважень, які прийняті відносно третіх осіб, а не позивача особисто, чи утруднення виконання рішення суду у подальшому, а наведені у заяві про забезпечення позову доводи позивача підлягають перевірці у ході судового розгляду справи по суті.
Крім того, варто вважати невмотивованими посилання позивача на неможливість подальшого відновлення його прав та інтересів без вжиття судом тих заходів забезпечення адміністративного позову, про які йдеться у заяві.
У випадку встановлення в ході розгляду справи порушення прав позивача, їх відновлення в даному випадку можливе лише за наслідками розгляду такої справи по суті, що не може підміняти собою необхідність вжиття запобіжних заходів у даному випадку та на даній стадії.
Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 150, 154, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.Є. Ткаченко