Справа № 160/22955/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2022-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2022 року м. Дніпросправа № 160/22955/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року (головуючий суддя Маковська О.В.)

у справі №160/22955/21

за позовом Дніпропетровської обласної прокуратури

до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровська обласна прокуратура звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської О.М. від 27.10.2021 про накладення штрафу на Дніпропетровську обласну прокуратуру у виконавчому провадженні ВП №66943299.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова не відповідає фактичним обставинам справи та винесена з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», оскільки судове рішення Третього апеляційного адміністративного суду у справі №160/16232/20 фактично виконано Дніпропетровською обласною прокуратурою 27.10.2021. Затримка виконання рішення на 2 дні обумовлена тим, що платежі за всіма платіжними дорученнями по всіх рахунках Дніпропетровської обласної прокуратури були зупинені за виконавчим листом у справі №160/15257/20, тому несвоєчасне виконання рішення суду у справі №160/16231/2 зумовлено об`єктивними причинами, а отже, відсутні підстави для накладення штрафу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у справі №160/22955/21 позов задоволено.

Суд першої інстанції виходив з того, що обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього. Суд встановив, що рішення суду боржником виконано, проте його несвоєчасність виконання зумовлена об`єктивними обставинами, які не залежали від боржника, а саме; проведенням ГУ ДКС України у Дніпропетровській області безспірного стягнення коштів з рахунків відповідача. Крім того, Дніпропетровською обласною прокуратурою було вжито заходів щодо повідомлення державного виконавця про наявність поважних причин несвоєчасного судового рішення у встановлені строки.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що суд першої інстанції не врахував тих обставин, що станом на 27.10.2021 у державного виконавця була відсутня інформація щодо виконання боржником рішення суду, що зумовило винесення оскаржуваної постанови. Відповідач також вказує про те, що суд ухвалюючи оскаржуване рішення, не врахував, що спірні дії відповідача відносяться до дискреційних повноважень Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 у справі №160/16231/20 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 у даній справі апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення суду першої інстанції скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні в розмірі середньомісячної заробітної плати станом на день його звільнення. Зобов`язано Дніпропетровську обласну прокуратуру нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмірі однієї середньомісячної заробітної плати, станом на день його звільнення. Стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 один розмір середньомісячного заробітку, що існував на день його звільнення.

Відповідачем 27.09.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом у справі №160/16231/20, якою зобов`язано боржника - Дніпропетровську обласну прокуратуру нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмірі однієї середньомісячної заробітної плати, станом на день його звільнення.

Дніпропетровською обласною прокуратурою платіжним дорученням від 21.10.2021 №3192 здійснено виплату вихідної допомоги при звільненні на виконання рішення суду у справі №160/16231/20. На вказаному платіжному дорученні міститься відмітка ГУ ДКС України у Дніпропетровській області з відміткою «Оплачено, проведено банком 27.10.2021».

Аналогічна відмітка ГУ ДКС України у Дніпропетровській області міститься також на копії постанови від 27.09.2021 про відкриття виконавчого провадження.

Також з матеріалів справи вбачається, що платежі за всіма платіжними дорученнями по всіх рахунках Дніпропетровської обласної прокуратури були зупинені на підставі п.30 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, що підтверджується листами ГУ ДКС України у Дніпропетровській області від 16.07.2021 №07-32-06/11383, від 12.08.2021 №07-32-06/13167, від 31.08.2021 №07-32-06/14155, від 20.09.2021 №07-32-06/15590, від 05.10.2021 №07-32-06/16404.

27.10.2021 відповідачем винесено постанову про накладення штрафу на Дніпропетровську обласну прокуратуру у виконавчому провадженні ВП №66943299 за невиконання без поважних причин боржником рішення суду, згідно якої на Дніпропетровську обласну прокуратуру накладений штраф в розмірі 5100,00 грн.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції.

Підстави, порядок та процедура здійснення виконавчого провадження регулюється Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2832/5).

Згідно із статтями 1, 5 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 5, 6 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно з частиною 2 статті 63 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За приписами статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення, тобто обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Верховний Суд у постанові від 15 травня 2020 р. у справі № 812/1813/18, дійшов висновку, що саме поважність причин як умови, з якою Закон України «Про виконавче провадження» пов`язує накладення на боржника штрафу за невиконання судового рішення, є тією обставиною, якій державний виконавець і суди мають надати належну правову оцінку.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду боржником - Дніпропетровською обласною прокуратурою виконано, а саме: платіжним дорученням від 21.10.2021 №3192 здійснено виплату вихідної допомоги при звільненні на виконання рішення суду у справі №160/16231/20. На вказаному платіжному дорученні міститься відмітка ГУ ДКС України у Дніпропетровській області з відміткою «Оплачено, проведено банком 27.10.2021».

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що несвоєчасність виконання такого рішення зумовлена не недбалістю боржника, об`єктивними обставинами, які від нього не залежали.

Отже, несвоєчасне виконання судового рішення відбулось із незалежних від позивача причин, які є поважними у розумінні ст.ст.63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», що виключає можливість накладення штрафу на боржника.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у справі №160/22955/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко