Справа № 160/19232/21
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Новомосковського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Новомосковського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 26.03.2015 по 01.03.2018 роки;
- зобов`язати Новомосковський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити позивачу індексації грошового забезпечення за період з 26.03.2015 по 01.03.2018 роки відповідно до Порядку № 1078, з урахуванням базового місяці січень 2008 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до наказу начальника Новомосковського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 01.09.2021 року № 31, позивача було виключено із списків особового складу Новомосковського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та з усіх видів забезпечення, однак відповідачем протиправно не проведено нарахування та виплату за період з 26.03.2015 по 01.03.2018 роки сум індексації грошового забезпечення, що є складовою заробітної плати. Позивач вважає такі дії протиправними, що порушують її права, в зв`язку із чим звернулась з цим позовом до суду та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження). Витребувано від Новомосковського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки: розрахунок нарахованої та виплаченої позивачеві індексації грошового забезпечення (із зазначенням базових місяців) за період з 26.03.2015 по 01.03.2018 роки; копії інших документів, що стосуються предмету спору, завірені належним чином згідно до вимог ч.2 ст.77, ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.
До суду надійшов від Новомосковського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Новомосковський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки є відокремленим структурним підрозділом Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. В Новомосковському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки відсутній фінансовий орган, усі розрахунки та нарахування грошового забезпечення здійснює Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки у зв`язку з чим відповідач не може надати витребувані судом документи та не є належним відповідачем по справі.
14 квітня 2022 року до суду від Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги вважає необґрунтованими та зазначив, зокрема, що посадові оклади військовослужбовців не змінилися з 01.12.2015 і включно до 01.03.2018, з прийняттям постанови №1013. У відповідача відсутні підстави для застосування для обрахунку індексації позивачу січня 2008 року як базового місяця. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетних фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та відповідний рік. Протиправність дій відповідачів відсутня. Зазначає про порушення позивачем строку звернення до суду.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд виходить з наступного.
Згідно Витягу із наказу начальника Новомосковського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) від 01.09.2021 року № 31 майора ОСОБА_1 , начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу Новомосковського районного територіального центру комплексування та соціальної підтримки Дніпропетровської області, звільненого наказом командувача військ оперативного командування "Схід" від 25.08.2021 № 215 (по особовому складу) у запас за підпунктом "а" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із закінчення контракту), вважати таким, що справи та посаду здав. З 01 вересня 2021 року виключити зі списків особового складу Новомосковського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та всіх видів забезпечення.
Відповідно до послужного списку ОСОБА_1 проходив військову службу, зокрема, в період з 26.03.2015 року по 04.09.2015 року в Новомосковсько-Магдалинівському об`єднаному міському військовому комісаріаті "Південь"; з 04.09.2015 року по 30.12.2018 року в Новомосковському об`єднаному міському військовому комісаріаті "Схід"; з 30.12.2018 року по 13.07.2021 року в Новомосковському об`єднаному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки "Схід"; з 13.07.2021 року по 01.09.2021 року в Новомосковському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки "Схід".
Не погоджуючись із невиплатою позивачу індексації грошового забезпечення за період з 26.03.2015 по 01.03.2018 роки позивач звернувся до суду з цим позовом.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, згідно з ч.1 ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року №1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. (ст.9 Закону).
Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 року № 2017-III визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1078).
Згідно з п.6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, - виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету; 6) індексація стипендій особам, які навчаються, провадиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються і т.д.
У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
З огляду на викладене, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.
Тобто, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
При цьому, до суду не надано доказів нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача за період з 2015 року по 2018 рік.
Окрім цього, згідно Порядку № 1078 визначено, що індексації підлягає також грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. Таким чином, вказані відповідачем обставини не позбавляють його обов`язку здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивача у встановленому законом порядку.
З огляду на викладене суд приходить висновку, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачеві індексацію грошового забезпечення за період з 26.03.2015 по 01.03.2018 року.
Висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, що висловлена у постановах від 19.07.2019 у справі №240/4911/18, від 7.08.2019 у справі №825/694/17, від 23.10.2019 у справі №825/1832/17, від 20.11.2019 у справі №620/1892/19.
Суд відхиляє доводи відповідача - Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про те, що асигнування на виплату індексації грошового забезпечення головним розпорядником коштів не виділено, а тому відповідач діяв правомірно.
Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.
Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного суду від 23.10.2019 у справі №825/1832/17.
Суд також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.11.2019 у справі №340/184/19 про те, що індексація грошового забезпечення є складовою оплати праці, а тому на спір щодо її нарахування та виплати не поширюються строки звернення до суду.
Оскільки судом встановлено, що при невиплаті індексації грошового забезпечення за період з 26.03.2015 по 01.03.2018 року відповідач - Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки діяв не у спосіб, передбачений чинним законодавством, суд приходить висновку, що належним способом захисту порушеного права в даному випадку є визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача - Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити нарахування та виплату позивачеві індексації грошового забезпечення за вказаний період.
З урахуванням викладеного вище позовні до вимоги до Новомосковського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не підлягають задоволенню, оскільки він є відокремленим структурним підрозділом Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Щодо вимоги позивача про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з урахуванням січня 2008 року, як базового місяця для розрахунку, суд звертає увагу позивача на те, що питання визначення базового місяця, наявності факту перевищення індексом споживчих цін порогу індексації у взаємозв`язку з розміром грошового забезпечення, що має виплачуватися позивачу, належить до компетенції відповідача саме при нарахуванні таких сум, а тому вимога позивача в частині зобов`язання відповідача встановити базовий місяць для обчислення індексації не підлягає задоволенню, оскільки є передчасною та спрямована на захист ще не порушеного права, що суперечить статті 5 КАС України, в той час як судовий захист може надаватися лише порушеним правам.
Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню.
За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки, позивач не поніс витрати по сплаті судового збору, згідно п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розподіл судових витрат не проводиться.
Керуючись ст. ст. 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 26.03.2015 по 01.03.2018 роки.
Зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26.03.2015 по 01.03.2018 роки.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко