Справа № 615/1763/21
Суддя: Токмакова А. П.
Дата ухвалення: 2022-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 615/1763/21
Провадження № 2-а/615/3/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання Дутко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Валки Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Харківській області про скасування постанови про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

18.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Валківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Зорі Віталія Віталійовича, у якому просить скасувати постанову про закриття справи № 03-11/790 від 30.09.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за результатами перевірки Державною екологічною інспекцією у Харківській області 17.05.2021 року складено протокол № 000891, згідно якого він 29.03.2021 року, будучи відповідальною посадовою особою Комунального підприємства «Благоустрій» Валківської міської ради, допустив порушення вимог провадження з відходами під час збирання, перевезення, зберігання, утилізації, захоронення. Допустив порушення правил ведення первинного обліку та здійснення контролю за операціями поводження з відходами або неподання звітності. Допустив викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу на території Черемушанського старостинського округу, а саме поблизу с. Піски Богодухівського району Харківської області, чим вчинив правопорушення, передбачені ст. 52, ч. 1 ст. 78, ст. 82, ст. 82-1 КУпАП.

В цей же день 17.05.2021 року Державною екологічною інспекцією винесено постанову № 03-11/395, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 867 грн за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 52, ч. 1 ст. 78, ст. 82, ст. 82-1 КУпАП, який сплачено ним 18.05.2021 року.

12.11.2021 року позивачу стало відомо, що, не дивлячись на це, Державною екологічною інспекцією у Харківській області 30.09.2021 року винесено постанову про закриття справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно позивача, за змістом якої директором Комунального підприємства «Благоустрій» Валківської міської ради вчинено правопорушення, передбачене ст. 52 КУпАП, однак згідно листа Богодухівської окружної прокуратури від 23.09.2021 року № 40/2-2477-20 дане правопорушення має ознаки, а саме, як за значено в тексті постанови, наявна підозра у кримінальному провадженні по даному факту.

Вважає, що Державна екологічна інспекція у Харківській області не мала повноважень на винесення 30.09.2021 року постанови про закриття справи, так як за результатами розгляду адміністративного матеріалу відносно позивача вже винесено постанову про накладення адміністративного стягнення та позивачем сплачено визначений постановою штраф, що свідчить про її виконання, чим фактично закінчено провадження у справі про адміністративне правопрушення.

Окрім того, дії державного інспектора свідчать про порушення закріпленого в ст.2 КАС України принципу безсторонності при прийнятті рішення, оскільки безпосередньо склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , при розгляді справи про адміністративне правопорушення надавав правову оцінку та перевіряв правильність складення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які ним же і оформлені, після чого фактично переглянув своє рішення, що, на думку позивача, є неприпустимим та викликає сумніви в його неупередженості.

Ухвалою судді Товстолужського О.В. від 22.11.2021 року поновлено ОСОБА_1 строки для оскарження постанови про закриття справи про притягнення до адміністративної відповідальності, позовну заяву призначено в підготовче судове засідання.

25.01.2022 року ухвалою суду постановлено замінити відповідача державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Державної екологічної інспекції в Харківській області Зорю В.В. на належного - Державну екологічну інспекцію у Харківській області.

04.02.2022 року представник відповідача Сосіна Інеса направила до суду відзив, в якому просить залишити позовну заяву, як безпідставну та необґрунтовану, без задоволення.

Зазначила, що на підставі ст.20-2 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у відповідності до Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, зареєстрованого в МЮУ 16.04.2020 року за № 350/34633 відповідачем винесено наказ № 351/12-02 від 08.04.2021 року та направлення на здійснення планової (позапланової) перевірки в термін з 12 по 16 та з 19 по 23 квітня 2021 року на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства КП «Благоустрій» Валківської міської ради.

За результатами здійснення державного нагляду (контролю) відповідачем складено акт проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середивища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 351/12-02/03-04 від 23.04.2021 року, який направлено засобами поштового зв`язку.

Актом перевірки зафіксовано безліч порушень у діяльності підприємства, зокрема вимог ЗУ «Про відходи», ЗУ «Про охорону земель», ЗУ «Про охорону атмосферного повітря» та встановлено відповідальну посадову особу директора КП «Благоустрій» Валківської міської ради Лисяка М.С.

17.05.2021 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища складено протокол про адміністративне правопорушення № 000891 відносно директора КП «Благоустрій» Валківської міської ради ОСОБА_1 за порушення ст. 17 ЗУ «Про відходи», ст. 35 ЗУ «Про охорону земель» та ст. 11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря». Протокол отримано та підписано ОСОБА_1 особисто, без зауважень. Враховуючи, що у директора КП «Благоустрій» Валківської міської ради Лисяка М.С. були відсутні пояснення, які можуть зазначатися у протоколі, державним інспектором 17.05.2021 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 03-11/375, якою визнано директора КП «Благоустрій» Валківської міської ради ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, за які передбачена відповідальність ст. 82, 52, 82-1, ч. 1 ст. 78 КУпАП, та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 867 грн.

Підтвердила, що дійсно Інспекцією винесено постанову про закриття справи від 30.09.2021 року № 03-11/790, оскільки 23.09.2021 року надійшов лист Богодухівської окружної прокуратури № 40/2-2477-20 від 23.09.2021 року, у якому зазначалося, що в діях посадових осіб КП «Благоустрій» Валківської міської ради вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України. Враховуючи положення ст. 61 Конституції України, яка встановлює, що ніхто не може бути притягнутий двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, Інспекцією прийнято рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за наявності повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

Правом щодо надання інших заяв у передбаченому КАС України порядку сторони не скористалися.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2022 року, судова справа №615/1763/21 (провадження №2-а/615/3/22) передана в провадження судді Токмакової А.П. у зв`язку з увільненням судді ОСОБА_2 від виконання обов`язків з відправлення правосуддя через призов на військову службу під час мобілізації в особливий період до збройних сил України.

Ухвалою судді Токмакової А.П. від 18.03.2022 року прийнято до свого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Харківській області про скасування постанови про закриття справи та призначено в судове засідання.

Представник позивача адвокат Мирошниченко К.П., що діє на підставі ордеру, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги повністю, посилаючись на викладені у позові обставини.

Звернула увагу, що перевірка з дотримання вимог природоохоронного законодавства проводилася відповідачем на підприємстві 12.04.2021 року. За результатами перевірки ОСОБА_1 , як відповідальна особа на підприємстві, отримав припис щодо усунення недоліків в квітні 2021 року, частин6а з яких виконана. 17.05.2021 року за участі ОСОБА_1 державним інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення та притягнуто його до адміністративної відповідальності, в зв`язку з чим ним сплачено призначений інспектором штраф 18.05.2021 року. Не дивлячись на це, після закінчення провадження у справі про адміністративне правопорушення, поза межами строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, той же державний інспектор переглянув своє рішення та прийняв кардинально протилежне, яким нібито закрив вже закрите провадження у справі. На даний час постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ст. 82, 52, 82-1, ч. 1 ст. 78 КУпАП не скасована та повністю виконана. До того ж, рішення щодо повернення сплаченої ОСОБА_1 суми штрафу не приймалося. Наполягала, що 29.03.2021 року на підприємстві ніяких перевірок не було.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення судового розгляду не направив. У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності на підставі наданий доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Зорею В.В. складено протокол № 000891 від 17.05.2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 29.03.2021 року о 15-10год., будучи відповідальною посадовою особою Комунального підприємства «Благоустрій» Валківської міської ради, допустив порушення вимог провадження з відходами під час збирання, перевезення, зберігання, утилізації, захоронення. Допустив псування, забруднення сільськогосподарських та інших земель. Допустив порушення правил ведення первинного обліку та здійснення контролю за операціями поводження з відходами або неподання звітності. Допустив викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу на території Черемушанського старостинського округу, а саме поблизу с. Піски Богодухівського району Харківської області, відповідальність за що передбачена ст.ст. 52, ч. 1 ст. 78, 82, 82-1 КУпАП.

17.05.2021 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Зорею В.В. винесено постанову № 03-11/375 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 52, ч. 1 ст. 78, 82, 82-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 867 грн.

Відповідно до квитанції № 98_12 від 18.05.2021 року ОСОБА_1 здійснено оплату адміністративного штрафу на суму 867 грн.

В подальшому постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Зорі В.В. № 03-11/790 від 30.09.2021 року закрито справу відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 52 КУпАП.

Із змісту постанови вбачається, що внаслідок діяльності Комунального підприємства «Благоустрій» Валківської міської ради допущено засмічення та забруднення земель. Згідно листа Богодухівської окружної прокуратури від 23.09.2021 року № 40/2-2477-20, відповідно до ст. 247 КУпАП, наявна підозра у кримінальному провадженні по даному факту.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності зі ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення та притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлено Розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтягують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 16.09.2020 по справі N 127/18265/16-а.

Для можливості притягнення конкретної особи до відповідальності, необхідно з`ясувати чи вона є (може бути) суб`єктом адміністративного правопорушення, а саме, з`ясувати можливість притягнення такої особи до відповідальності (вік, осудність, обов`язки, інші спеціальні ознаки тощо) та наявність причинного зв`язку між діянням особи та наслідками.

Тобто, існування такої складової як суб`єкт правопорушення можливе лише за наявності причинного зв`язку між об`єктивною стороною правопорушення та конкретною особою (вчинення саме конкретною особою дій, що мають ознаки правопорушення).

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.06.2020 по справі N 686/14075/16-а.

Орган при розгляді справи щодо притягнення посадової особи до відповідальності за порушення певних правил зобов`язаний з`ясувати чи входить до посадових обов`язків такої особи необхідність додержання таких правил.

Положеннями ст.242-1 КУпАП передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення в тому числі передбачені ст.52 КУпАП.

Ст.52 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за псування сільськогосподарських та інших земель, забруднення їх хімічними і радіоактивними речовинами, нафтою та нафтопродуктами, неочищеними стічними водами, виробничими та іншими відходами, а так само невжиття заходів по боротьбі з бур`янами.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері раціонального землекористування та охорони земель.

Такі відносини регулюються Земельним кодексом України, законами України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 р., «Про охорону земель» від 19.06.2003 р., «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 р., «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» від 24.02.1994 р., Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 27.10.1997 р. № 171 та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 16 Конституції України визначає, що забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду українського народу є обов`язком держави.

Сучасне використання земельних ресурсів України не відповідає вимогам раціонального природокористування. Порушено екологічно допустиме співвідношення площ ріллі, природних кормових угідь, лісових насаджень, що негативно впливає на стійкість агроландшафту. Розораність земель є найвищою в світі. Інтенсивне сільськогосподарське використання земель призводить до зниження родючості грунтів через їх переущільнення (особливо чорноземів), втрати грудкувато-зернистої структури, водопроникності та аераційної здатності з усіма екологічними наслідками. Значної екологічної шкоди земельні ресурси зазнають через забруднення ґрунтів викидами промисловості (важкі метали, кислотні дощі тощо) та використання засобів хімізації в аграрному секторі. Понад 40 % органіки, отримуваної в результаті діяльності великих тваринницьких комплексів та птахофабрик, з потенційних органічних добрив перетворюються на джерела забруднення довкілля.

Ситуація з забрудненням територій ускладнилася після аварії на Чорнобильській АЕС. Радіонуклідами забруднено понад 4,6 млн гектарів земель у 74 районах 11 областей, зокрема, 3,1 млн гектарів ріллі. З використання вилучено 119 тис. гектарів сільськогосподарських угідь, зокрема, 65 тис. гектарів ріллі.

Державна політика охорони і раціонального використання земель визначається системою правових, організаційних, економічних та інших заходів, що мають природоохоронний, ресурсозберігаючий та відтворювальний характер.

Користування земельними ресурсами означає досягнення господарських та інших цілей таких, як видобуток, переробка. Раціональне землекористування припускає дбайливе ставлення до земельних ресурсів, недопущення незворотних для них наслідків.

Охорона земель це система правових, організаційних, економічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необгрунтованому вилученню земель сільськогосподарського призначення, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності земель лісового фонду, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Мета охорони земель запобігти екологічно шкідливому впливу господарської й іншої діяльності на навколишнє природне середовище, захистити її від забруднення, псування, виснаження або руйнації, створити безпечне довкілля для життя та здоров`я людей.

Об`єктивна сторона виражається у вчиненні таких дій:

1) псування сільськогосподарських та інших земель;

2) забруднення земель хімічними речовинами;

3) забруднення земель радіоактивними речовинами;

4) забруднення земель нафтою;

5) забруднення земель нафтопродуктами;

6) забруднення земель неочищеними стічними водами;

7) забруднення земель виробничими та іншими відходами;

8) невжиття заходів щодо боротьби з бур`янами.

Ця стаття передбачає відповідальність за вчинення будь-якої з цих дій, як окремо, так і усіх разом.

Псування земель порушення природного стану земель, яке здійснюється без обґрунтованих проектних рішень, погоджених та затверджених в установленому законодавством порядку, забруднення їх хімічними, біологічними та радіоактивними речовинами, зокрема, тими, що викидаються в атмосферне повітря, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, неочищеними стічними водами, порушення родючого шару ґрунту, невиконання вимог встановленого режиму використання земель, а також використання земель у спосіб, що погіршує їх природну родючість. Державний контроль за вжиттям необхідних заходів щодо запобігання і ліквідації псування земель здійснюють органи Держкомзему.

Хімічні речовини індивідуальні технічні сполуки та технічні продукти (препарати, матеріали), що виробляються згідно з нормативно-технічною документацією, затвердженою у встановленому порядку.

Радіоактивні речовини це речовини, які містять радіонукліди і для яких питома активність та сумарна активність вантажу перевищують межі, встановленні нормами, правилами та стандартами з ядерної та радіаційної безпеки.

Підприємства, установи, організації, що виробляють, зберігають, транспортують, використовують радіоактивні речовини та джерела іонізуючих випромінювань, здійснюють їх захоронення, знищення чи утилізацію, зобов`язані дотримуватися норм радіаційної безпеки, відповідних санітарних правил, а також норм, установлених іншими актами законодавства, що містять вимоги радіаційної безпеки. Роботи з радіоактивними речовинами та іншими джерелами іонізуючих випромінювань здійснюються з дозволу державної санітарно-епідеміологічної служби та інших спеціально уповноважених органів. Роботи на територіях, що зазнали радіоактивного впливу, регулюються законами України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27.02.1991 р., «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. та іншими нормативно-правовими актами. Нафта це корисна копалина, що є сумішшю вуглеводнів та розчинених у них компонентів, які перебувають у рідкому стані за стандартних умов(тиску 760 мм ртутного стовпа та температури 20 С), із змінними показниками густини та в`язкості. До нафти, Що забруднює землю, належать і сира нафта, мазут, важке дизельне паливо. Поняття «нафтопродукти» містить крім нафтопродуктів, одержаних з бітумінозних мінералів, також аналогічні продукти, які містять головним чином змішані ненасичені вуглеводні, одержані будь-яким способом, у тому числі й синтетичні вуглеводні (одержані шляхом синтезу), за умови, що маса неароматичних складових перевищує масу ароматичних. Віднесення певної речовини до нафтопродуктів відбувається на підставі інформації про походження (хімічну природу) її складових речовин. Неочищені стічні води це води, що були використані у промисловості, сільському господарстві, для сільсько-побутових потреб, які характеризуються зміною їх первісних хімічних, фізичних, біологічних якостей та які не пройшли попереднього очищення. Відходи це деякі речовини, матеріали і предмети, що утворюються у процесі людської діяльності і не мають подальшого використання за місцем утворення чи виявлення та яких власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення. Землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності та інших антропогенних навантажень. До того ж зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових речовин, яких раніше не було, а й збільшенням вмісту речовин, що характерні для складу незабрудненого ґрунту або порівняно з даними агрохімічного паспорта для земель сільськогосподарського призначення. Факти забруднення земель встановлюються інспекторами Державної екологічної інспекції Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України, посадовими особами спеціально уповноважених органів інших міністерств та органів виконавчої влади, яким надані права державних інспекторів, і оформляються протоколом про порушення законодавства з охорони навколишнього природного середовища та актом. Визначення обсягу забруднення земельних ресурсів у кожному випадку є самостійним завданням через різноманітність геоморфологічних, геологічних та гідрологічних умов, обмеженість інформації про них на конкретних ділянках. Відшкодування шкоди державі за забруднення земель не звільняє порушника від необхідності здійснення заходів для локалізації осередку забруднення та ліквідації його наслідків у найкоротший строк. Господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється. Нормативи гранично допустимих концентрацій небезпечних речовин у ґрунтах, а також перелік цих речовин затверджуються спеціально уповноваженими органами виконавчої влади у галузі охорони здоров`я та санітарного нагляду, екології та природних ресурсів.

Забруднені небезпечними речовинами земельні ділянки використовуються з дотриманням встановлених обмежень, вимог щодо запобігання їх небезпечному впливу на здоров`я людини та довкілля. Рівень забруднення ґрунтів враховується при наданні земельних ділянок у користування, вилученні з господарського обігу та зміні характеру і режиму використання. Також відповідальність за цією статтею натупає при невжитті заходів у боротьбі з бур`янами. Бур`янами є рослини, що не культивуються людиною, але історично пристосувалися до умов розвитку культурних рослин, ростуть разом з ними і в процесі свого розвитку і росту за наявності міжвидової боротьби шкодять їм. Видовий склад бур`янів у посівах сільськогосподарських культур змінюється за мікрорайонами залежно від зовнішніх умов, зокрема вологості й температури верхнього шару ґрунту. Серед найважливіших завдань, що постійно постає перед сільським господарством щодо підвищення врожайності та збереження і охорони земель, є боротьба з бур`янами, а особливо з карантинними бур`янами на території України. Як приклад можна навести нормативне регулювання боротьби із бур`янами розроблену Концепцію з ліквідації амброзії полинолистої на території України протягом 2005-2010 років.

Суб`єкт: громадяни та посадові особи.

Суб`єктивна сторона: умисел або необережність.

До кримінальної відповідальності за ч.1 ст.239 КК України відносяться проступки щодо забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

Основним безпосереднім об`єктом проступку є встановлений порядок раціонального використання, захисту і відтворення земель як складної природної екосистеми, тісно пов`язаної з іншими елементами довкілля. Його додатковим обов`язковим об`єктом є життя і здоров`я особи.

Предметом проступку виступають землі будь-якого цільового призначення.

Землі у даному разі - це верхній шар земної поверхні у межах зони аерації, під якою слід розуміти верхню товщу земної кори між її поверхнею і дзеркалом ґрунтових вод. Вжите у ст. 239 поняття "землі" збігається з поняттям "ґрунт", який розглядається як мінерально-органічне утворення, поверхневий шар землі, що характеризується родючістю. Відповідно до цільового призначення всі землі України поділяються на землі: а) сільськогосподарського призначення; б) населених пунктів; в) промисловості, транспорту, зв`язку та іншого призначення; г) для потреб оборони; д) природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; є) лісового і водного фондів; е) запасу.

Об`єктивна сторона проступку полягає у забрудненні або псуванні земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

У складі цього проступку терміни "забруднення" та "псування" одночасно позначають і діяння, і суспільно небезпечні наслідки.

Землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені несприятливі кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності або інших антропогенних навантажень, внаслідок проникнення у землі різних забруднюючих речовин. При цьому негативні зміни можуть бути зумовлені не лише появою у ґрунті нових речовин, яких раніше не було, а й збільшенням вмісту речовин, що характерні для складу незабрудненого ґрунту або порівняно з даними агрохімічного паспорта для земель сільськогосподарського призначення.

Види забруднення земель можуть бути різними - хімічне, радіоактивне, бактеріальне тощо. Поняттям забруднення земель слід охоплювати їх отруєння, тобто насичення ґрунтів токсичними речовинами, внаслідок чого земля перетворюється на фактор небезпеки для людини, флори і фауни.

Факти забруднення земель встановлюються інспекторами Державної екологічної інспекції МЕПР України, службовими особами спеціально уповноважених органів інших органів виконавчої влади, яким надані права державних інспекторів, і оформлюються відповідним протоколом.

Псування земель - це така зміна фізичних, біологічних та інших властивостей і характеристик земель, яка зумовлює непридатність використання їх за цільовим призначенням. Зниження природногосподарської цінності земель може проявлятись, наприклад, у знищенні або порушенні родючого шару ґрунту, у порушенні структури ґрунту.

Розглядуваний проступок має місце лише у тому разі, коли забруднення або псування земель сталося внаслідок порушення спеціальних правил поводження із зазначеними вище речовинами, відходами чи іншими матеріалами, які у даному разі виступають засобом; Вчинення посягання. Тривале зниження або втрата родючості земель, виведення їх з сільськогосподарського обороту, змивання гумусного шару, порушення структури ґрунту, яке стало результатом безгосподарського використання земель, має кваліфікуватись з ст. 254 КК.

Відходи - це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворюються у процесі людської діяльності і не мають подальшого використання за місцем утворення чи виявлення, та яких їхній власник позбувається, має намір або повинен позбутись шляхом утилізації чи видалення (радіоактивні відходи, неочищені стічні води, викиди, солі важких металів та інші небезпечні хімічні речовини). Серед відходів виділяються небезпечні відходи.

Порушення спеціальних правил, що спричиняє забруднення або псування земель, може бути вчинене шляхом дії або бездіяльності. Наприклад, зберігання та видалення відходів повинне здійснюватись у місцях, визначених органами місцевого самоврядування, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначено обсяги відходів відповідно до встановлених лімітів та умови їх зберігання. У зв`язку з цим самовільне захоронення (складування) промислових, побутових та інших відходів на землях утворює склад цього злочину.

Проступок, передбачений ч. 1 ст. 239 КК України визнається закінченим з того моменту, коли забруднення або псування земель створило небезпеку для життя, здоров`я людей, або для довкілля. Загроза заподіяння шкоди має бути реальною, очевидною, а негативні наслідки не настають лише завдяки своєчасно вжитим заходам або в силу інших обставин, які не залежать від волі винної особи. Створення вказаної небезпеки слід розглядати як своєрідний різновид суспільно небезпечних наслідків, які хоч і тісно пов`язані з діянням, однак мають самостійний характер.

Якщо реальної загрози заподіяння шкоди охоронюваним соціальним цінностям внаслідок порушення спеціальних правил не виникло, вчинене має тягнути адміністративну відповідальність (СТ.52 КАП).

Суб`єкт проступку - особа, на яку покладено обов`язок виконання спеціальних правил щодо запобігання забруднення і псування земель.

Суб`єктивна сторона проступку характеризується умисною або необережною формою вини.

Відповідно до ст.253 КУпАП якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Згідно ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

За змістом ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.

Як вже було встановлено, відносно ОСОБА_1 17.05.2021 року винесено постанову № 03-11/375, відомості про скасування якої матеріали справи не містять.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності в тому числі за псування, забруднення сільськогосподарських та інших земель, відповідальність за що передбачена статтею 52 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 867,00 грн, який був сплачений позивачем.

Таким чином, постанова про закриття справи від 30.09.2021 року винесена державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Зорею В.В. вже після розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляд якої був закінчений винесенням постанови про накладення адміністративного стягнення, яка не була оскаржена.

Ст.61 Конституції України встановлює, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити адміністративний позов шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень, а саме постанови № 03-11/790 від 30.09.2021 року.

Керуючись ст.ст.71,160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову №03-11/790 від 30.09.2021 року, винесену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Харківській області Зоря В.В. про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.52 КУпАП скасувати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення суду, особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.П. Токмакова