Справа № 600/6750/21-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/6750/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, які полягають у відмові врахувати збільшений розмір надбавки за службу в умовах режимних обмежень 50% у новій довідці для перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Чернівецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області оновлену довідку про складові та розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року спираючись на неоскаржувані складові та розміри грошового забезпечення у довідці від 06.07.2021 №ХЖ17974 з урахуванням надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 50%.

Позов обґрунтовано тим, що позивач звертався до відповідача із заявою про видачу оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення, при цьому просив врахувати довідку №40 від 29 січня 2019 року та витяг з наказу №41 від 07 травня 2019 року, відповідно до яких на позивача був покладений обов`язок відповідального за облік і зберігання секретних документів, що в свою чергу дало йому право на отримання грошової надбавки за службу в УРО в розмірі 50% від посадового окладу. Однак відповідач не врахував названих документів та листом повідомив про відсутність правових підстав для врахування надбавки за службу в УРО в розмірі 50% від посадового окладу при підготовці оновленої довідки. Позивач вважає, що відповідач протиправно відмовив йому у підготовці та наданні пенсійному органу оновленої довідки із врахуванням надбавки за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 50% від посадового окладу.

Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строки для подання заяв по суті справи; залучено до участі у даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області; запропоновано третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у десятиденний строк з дня отримання копії позовної заяви з додатками подати до суду пояснення щодо позову.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Підпунктом 6 пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року, яка була прийнята на виконання статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, передбачено, що виплата надбавки за службу в умовах режимних обмежень виплачується військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу у розмірах та порядку, визначених законодавством. 10 січня 2019 року Кабінет Міністрів України вніс зміни до Положення про види, розміри, і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 року №414, якими працівникам режимно-секретних органів в органах законодавчої, виконавчої та судової влади, органах прокуратури, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), установлюється залежно від ступеня секретності інформації у відповідних розмірах. Відповідно до вищезазначених норм Закону та Постанов Кабінету Міністрів України Міністр оборони України визначив Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяких іншим особам, який затверджено наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року№260, де розділом ХІ визначено виплату надбавки військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень. Розмір надбавки військовослужбовцям (крім військовослужбовців режимно-секретних органів), які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється у відсотках до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків. Разом з цим відповідач у відзиві зазначив, що позивачем не додано до позовної заяви спеціальних документів, які підтверджували або встановлювали спеціальні умови і право на отримання надбавки за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 50%. А наказ начальника 5574 військового представництва Міністерства оборони України (по стройовій частині) про встановлення позивачу надбавки за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 50%, який міститься в матеріалах справи, стосується позивача саме як працівника, а не як військовослужбовця та виданий після його звільнення з військової служби. Окрім цього, наказом начальника 5574 військового представництва Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 16 серпня 2010 року №35, який міститься в матеріалах обліково-пенсійної справи позивача, передбачено виплату позивачу надбавки за режимні обмеження у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці в обсязі 15% від посадового окладу. З урахуванням цього наказу відповідачем було підготовлено та направлено оновлено довідку про розмір грошового забезпечення до пенсійного органу із зазначенням надбавки за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 15%. За таких обставин, відповідач не вбачає правових підстав для підготовки та направлення до пенсійного органу нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача із врахуванням надбавки за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 50%. Тому, просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подано до суду письмові пояснення, в яких зазначено, що відповідно до статті 99 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік та постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року №1522 Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян органи Пенсійного фонду України з 01 січня 2007 року здійснюють призначення (перерахування) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону №2262-ХІІ. Обчислення вислуги років та визначення складових грошового забезпечення для призначення чи перерахунку пенсії залишилось у компетенції органів силових міністерств (відомств), де особа проходила службу. Також у письмових поясненнях третя особа посилалась на Порядок №45, яким чітко визначено механізм проведення перерахунків пенсій, зокрема, дії уповноважених органів та органів Пенсійного фонду України, порядок виготовлення та подачі довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, включення видів та визначення розмірів грошового забезпечення по відповідній посаді для проведення такого перерахунку, затверджено зразок довідки. Так, звертаючи увагу на положення пункту 2 Порядку №45, повідомлення про підстави перерахунку від Мінсоцполітики до Пенсійного фонду України не надходило, а тому підстав для перерахунку пенсії позивача немає. Крім цього, зазначено, що згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402, документи для призначення та проведення перерахунків пенсій подаються до органів Пенсійного фонду України виключно через уповноважені структурні підрозділи міністерств (відомств). З урахуванням наведеного, вважаючи, що підстав для надання позивачу довідки про розмір грошового забезпечення немає, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просило суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу, з якої був звільнений в запас за станом здоров`янаказом Міністра оборони України від 29 серпня 2010 року №608.

Згідно витягу з наказу начальника представництва замовника №5574 (по стройовій частині) від 16 серпня 2010 року №35 позивачу передбачалась виплата надбавки за режимні обмеження у зв`язку з робою, яка передбачає доступ до державної таємниці в обсязі 15% від посадового окладу з 01 серпня 2010 року по 16 серпня 2010 року.

З 17 серпня 2010 року позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-XII.

Відповідно до довідки від 29 січня 2019 року №40, виданої 5574 військовим представництвом Міністерства оборони України, позивач на момент звільнення з лав Збройних Сил України мав допуск за формою 2, був допущений до робіт та документів за цією формою. Також на нього були покладені обов`язки відповідального за облік та зберігання секретних документів, виконання заходів щодо забезпечення режиму секретності у 5574 військовому представництві Міністерства оборони України та права начальника РСО.

З наказу начальника 5574 військового представництва Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 07 травня 2019 року №41 вбачається, що позивачу як відповідальному працівнику режимно-секретного органу 5574 військового представництва Міністерства оборони України з 15 січня 2019 року встановлено надбавку у розмірі 50% від посадового окладу за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

06 липня 2021 року Чернівецьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки видано довідку №ХЖ17974 про грошове забезпечення позивача за нормами, чинними на 05 березня 2019 року (день, з якого змінено розмір грошового забезпечення особам, які проходять військову службу), згідно з якою позивачу для обчислення пенсії враховано такі складові грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військове звання; відсоткова надбавка за вислугу років (50%); надбавка за ОПС (65%); надбавка за службу в УРО (15%); премія (35%).

09 липня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив підготувати та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нову довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року для проведення перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року, з урахуванням зазначеної вище довідки від 29 січня 2019 року №40 та наказу начальника 5574 військового представництва Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 07 травня 2019 року №41.

Стосовно вимоги позивача щодо зазначення в оновленій довідці надбавки за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 50% відповідач листом від 13 липня 2021 року №4859 повідомив позивача, що грошове забезпечення, зазначене у оновленій довідці, було визначено відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року, наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року№260 та грошових документів на момент звільнення позивача з військової служби.

Окрім цього, відповідач у листі зазначив, що витяг з наказу 5574 військового представництва Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 07 травня 2019 року №41 не відноситься до перерахунку пенсії, адже стосується праці позивача як працівника даного військового представництва.

29 вересня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області оновлену довідку про складові та розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року для перерахунку його пенсії з 01 квітня 2019 року, спираючись на складові та розміри грошового забезпечення у довідці від 06 липня 2021 року №ХЖ17974 з урахуванням надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 50%.

Однак, відповідач листом від 30 вересня 2021 року №6515 повідомив позивача, що з приводу порушеного ним питання йому вже була надана відповідь листом від 13 липня 2021 року №4859.

Не погоджуючись з такими діями Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає таке.

Згідно з частинами першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пунктів 7 9 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

За змістом частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та вимог, заявлених у ній, позивач фактично не погоджується із діями (рішенням) відповідача щодо неврахування у довідці для перерахунку пенсії надбавки за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 50% на підставі довідки від 29 січня 2019 року №40 та витягу з наказу від 07 травня 2019 року №41, відповідно до яких на позивача був покладений обов`язок відповідального за облік і зберігання секретних документів та встановлено грошову надбавку у розмірі 50% від посадового окладу за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

У зв`язку з цим варто зазначити, що приписами статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ передбачено, що до складу грошового забезпечення військовослужбовця входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Підпунктом 6 пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших від 30 серпня 2017 року №704 визначено виплату надбавки за виконання функцій державного експерта з питань таємниць та надбавку за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу - у розмірах та порядку, визначених законодавством.

Розділом ХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, який затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України від 26 червня 2018 року за №745/32197, передбачено виплату надбавки військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень.

Статтею 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-XII передбачено заробіток (грошове забезпечення) для обчислення пенсії.

Так, відповідно до частини третьої статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (в редакції на час виникнення спірних відносин) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З обставин справи вбачається, що отримувана позивачем як військовослужбовцем під час проходження військової служби надбавка за службу в УРО в розмірі 15% від посадового окладу була включена до складу грошового забезпечення для обчислення йому пенсії у довідці від 06 липня 2021 року №ХЖ17974, виданої відповідачем для перерахунку пенсійним органом пенсії позивачу.

Поряд з цим судом встановлено, що після звільнення з військової служби та призначення пенсії за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб позивач був працівником режимно-секретного органу 5574 військового представництва Міністерства оборони України та наказом начальника 5574 військового представництва Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 07 травня 2019 року №41 позивачу з 15 січня 2019 року було встановлено надбавку у розмірі 50% від посадового окладу за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Названу надбавку встановлено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10 січня 2019 року №6, про що, зокрема, зазначено у наказі від 07 травня 2019 року №41.

Так, 10 січня 2019 року Кабінет Міністрів України постановою №6 вніс зміни до Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадян у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 року №414, а саме:

1) абзац перший пункту 2 після слів Особам, які працюють в умовах режимних обмежень доповнено словами , крім працівників режимно-секретних органів;

2) доповннено Положення пунктом 4-1 такого змісту:

4-1. Працівникам режимно-секретних органів в органах законодавчої, виконавчої та судової влади, органах прокуратури, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), установлюється залежно від ступеня секретності інформації у таких розмірах:

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності особливої важливості, - 60 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності цілком таємно, - 50 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності таємно, - 30 відсотків..

Водночас суд звертає увагу на те, що Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадян у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 року №414, визначає види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших державних органів, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовам своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (пункт 1 Положення №414).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що встановлена позивачу як працівнику надбавка у розмірі 50% від посадового окладу за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, передбачена Положенням №414 з урахуванням внесених постановою Кабінету Міністрів України від 10 січня 2019 року №6 змін, не пов`язана з проходженням ним військової служби та не входить до грошового забезпечення військовослужбовця, а тому і не включається до нього для обчислення пенсії за вислугу років згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Отже, відповідачем правомірно відмовлено позивачу у задоволенні його вимог щодо врахування грошової надбавки у розмірі 50% від посадового окладу за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у складі грошового забезпечення для обчислення пенсії та, відповідно, у зазначенні про це у новій довідці для перерахунку пенсії.

На переконання суду, у спірних відносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні.

При цьому суд критично оцінює твердження позивача про те, що з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 10 січня 2019 року №6 «Про внесення змін до Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці» відбулася зміна розміру одного із видів грошового забезпечення військовослужбовців, оскілки такі є безпідставними та такими, що ґрунтуються на помилковому застосуванні норм права.

Зміни, внесені названою постановою, передбачають установлення надбавки працівникам, а не військовослужбовцям, які проходять військову службу.

Відхиляє суд і посилання позивача на довідку №40 від 29 січня 2019 року та наказ начальника 5574 військового представництва Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 07 травня 2019 року №41 як на докази в обґрунтування заявлених вимог.

Так, довідка №40 від 29 січня 2019 року не свідчить про встановлення позивачу надбавки за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 50% посадового окладу, а вказує лише про те, що позивач на момент звільнення зі Збройних Сил України мав допуск за формою 2 і був допущений до робіт та документів за цією формою, водночас з 2003 року на нього були покладені обов`язки відповідального за облік та зберігання секретних документів, виконання заходів щодо забезпечення режиму секретності у 5574 військовому представництві Міністерства оборони України та права начальника РСО.

Щодо наказу начальника 5574 військового представництва Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 07 травня 2019 року №41, то ним було встановлено позивачу надбавку у розмірі 50% від посадового окладу за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, як працівнику режимно-секретного органу 5574 військового представництва Міністерства оборони України, економіста 1 категорії, а не як військовослужбовцю. Тобто, право на вказану надбавку позивач набув не під час проходження ним військової служби, а під час виконання посадових обов`язків на вказаній посаді, перебування на якій не пов`язано із проходженням військової служби. Названа вище надбавка не є складовою саме грошового забезпечення військовослужбовців, що унеможливлює її включення до його складу для обчислення пенсії за вислугу років за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог. Натомість, доводи відповідача свідчать про правомірність оскаржуваних дій.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 74-76, 77, 90, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 28 квітня 2022 року.

Повне найменування учасників справи: позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ); відповідач - Чернівецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. О. Кобилянської, 32, м. Чернівці, 58000, ); третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (м. Чернівці, Площа Центральна, 3, ).

Суддя О.П. Лелюк