Справа № ЗВ/120/7/22
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про призначення заяви до розгляду

м. Вінниця

26 квітня 2022 р. Справа № ЗВ/120/7/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського Олександра Ванадійовича, дослідивши заяву акціонерного товариства "Альфа-Банк" про заміну стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2022 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява акціонерного товариства "Альфа-Банк" про заміну на підставі ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" стягувача у виконавчому написі № 25303 від 31.10.2017, вчиненому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. Відповідно до вказаної заяви заявник просить замінити стягувача публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" на акціонерне товариство "Альфа-Банк" у зв`язку з переходом до останнього прав кредитора за договором кредиту № 057/38-317 від 02.09.2008, укладеним між публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання щодо прийняття до розгляду поданої заяви, суд виходить з такого.

Частиною 1 ст. 379 КАС України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

За визначенням, що міститься у ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа, керуючись ч. 5 ст. 15 Закону №1404-VIII, мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

На виконання частин 1 та 2 ст. 74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З наведених норм можна дійти висновку, що рішення, дії чи бездіяльність державного чи приватного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

Однак законодавець розмежовує порядок оскарження таких рішень дій чи бездіяльності при виконанні судових рішень та при виконанні рішень інших органів (посадових осіб).

У разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів ст. 74 Закону №1404-VIII та статті 287 КАС України.

Варто зауважити, що метою виконавчого провадження є забезпечення повного та всебічного виконання відповідного виконавчого документа, зокрема виконавчого напису нотаріуса, що полягає в забезпеченні виконання боржником його зобов`язань та в задоволенні вимог належного стягувача.

Разом з тим, нормами чинного КАС України, зокрема спеціальною статтею 379 КАС України, прямо не передбачено повноваження адміністративного суду здійснювати заміну на правонаступника сторони виконавчого провадження, яке відкрито та здійснюється за виконавчим написом нотаріуса.

Водночас приписами спеціального Закону №1404-VIII (ч. 5 ст. 15) чітко визначено повноваження саме суду здійснювати заміну сторони виконавчого провадження, незалежно від того, на підставі якого документа воно відкрито та здійснюється.

При цьому, суд зазначає, що іншого способу здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, ніж шляхом звернення заінтересованої особи до суду з відповідною заявою, чинним законодавством не передбачено.

Так, нормами Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства. Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди.

Враховуючи норми ст. 15 Закону №1404-VIII та ст. 379 КАС України, питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №826/7941/17. Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що в порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом. В свою чергу, спори, пов`язані з виконанням рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса), мають бути вирішені адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 287 КАС України. Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" та статей 264 (в редакції КАС України до 15.12.2017), 379 КАС України (в редакції КАС України після 15.12.2017), зазначила, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Також у постанові Верховного Суду від 28.10.2021 у справі №280/456/20 зроблено такі правові висновки з даного питання: "…Отже, колегія суддів вважає, що питання стосовно заміни сторони виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства. Зазначене також підтверджується усталеною судовою практикою, згідно якої заява про заміну сторони виконавчого провадження подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, не розглядається в порядку цивільного судочинства, а підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства (постанови Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі №640/15952/19, від 11 серпня 2021 року у справі №372/715/21)…".

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 24.01.2022 у постанові по справі №183/4179/21, провадження № 61-20058св21. У даній постанові колегія суддів вважала, що питання стосовно заміни сторони виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства. Відхилено доводи касаційної скарги про те, що норми цивільного та адміністративного процесуального законодавства з 15.12.2017 віднесли розгляд заяв про заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса до компетенції судів цивільної юрисдикції.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи, зокрема положення ст. 379 КАС України та ст. 15 Закону №1404-VIII, суд також враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 11.04.2013 у справі "Вєренцов проти України", в якому Суд зазначив, що саме законодавство має бути сформульованим з достатньою чіткістю. Передбачення у національному законодавстві чітких визначень є істотною умовою для того, щоб закон залишався нескладним для розуміння та застосування.

У рішенні від 09.01.2013 у справі "Олександр Волков проти України" (OleksandrVolkov v. Ukraine), заява №21722/11, ЄСПЛ також зазначив, що вимоги до "якості" закону визначають принцип законності, який частково співпадає з принципом верховенства права, одним з визначальних проявів якого є принципи "доброго врядування" і "належної адміністрації".

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З огляду на сукупність встановлених обставин, враховуючи висновки Верховного Суду, суд приходить до висновку, що заява про заміну сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства,

Відповідно до ч. 2 ст. 379 КАС України суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити заяву акціонерного товариства "Альфа-Банк" про заміну стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса до розгляду у судовому засіданні з повідомленням стягувача, боржника та заінтересованої особи.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 248, 379 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Призначити заяву акціонерного товариства "Альфа-Банк" про заміну стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса до розгляду у судовому засіданні на 05 травня 2022 року о 15:00 год у залі судового засідання №6 Вінницького окружного адміністративного суду, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 14.

Повідомити про розгляд заяви стягувача, боржника та заінтересовану особу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович