Справа № 340/628/20
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м.Кропивницький Справа № 340/628/20

провадження № 2-кас/340/24/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Пасічника Ю.П., розглянув в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Фінансового управління Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області (вул.Соборна, 48, смт.Голованівськ, Кіровоградська область, 26500, ) про визнання наказу про звільнення незаконним, скасування наказу, поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровоградського окружного адміністративного суду перебувала справа №340/628/20 за позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.05.2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.10.2020 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено (т.1а.с.103-105,191-193).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.11.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено (т.1а.с.258-272). Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.05.2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01.10.2020 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.12.2021р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (т.2а.с.4,5).

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що вона займала посаду головного спеціаліста відділу планування доходів, фінансів галузей виробничої сфери та інвестицій Фінансового управління Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області. Наказом начальника Фінансового управління Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області №7-к від 03.02.2020 року позивачку звільнено з посади у зв`язку зі скороченням чисельності державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису державного органу, відповідно до п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу». Зазначає, що наказ про її звільнення є протиправним, оскільки роботодавцем не виконано обов`язку щодо її працевлаштування, не проведено порівняння кваліфікації і продуктивності праці та не запропонована інша посада.

Заперечуючи проти позову відповідачем 13.01.2022 на адресу суду надіслано відзив на позов в якому він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржуваний наказ прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством (т.2а.с.11-15).

Ухвалою суду від 18.01.2022, за клопотанням представника позивача, суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 08.02.2022 (т.2а.с.31,34).

18.02.2022 позивачем надано відповідь на відзив, якою, на переконання позивача, спростовуються доводи наведені у відзиві (т.2а.с.37-44).

Ухвалою суду від 28.01.2022 задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи в режимі відеоконференції (т.2а.с.53).

Ухвалою суду від 08.02.2022 підготовче судове засідання відкладено до 28.02.2022 за клопотання представника позивача (т.2а.с.64).

Ухвалою суду від 22.02.2022 зобов`язано Голованівську районну адміністрацію Кіровоградської області надати копії особових справ, документи, які стали підставою для прийняття на роботу, переведення, звільнення на наступних осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (т.2а.с.74).

У зв`язку із запровадженням в країні військового стану та враховуючи заяву представника позивача від 28.02.2022, подальший розгляд справи вирішено здійснювати у письмовому провадженні (т.2 а.с.83,86).

Ухвалою суду від 28.02.2022 закрито підготовче провадження в справі. Призначено справу до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження (т.2 а.с.86а).

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Частинами 1-2 статті 1 цього Закону визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави. Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

За приписами ч.1 ст.3 Закону України «Про державну службу», цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Положеннями ч.3 ст.5 Закону України «Про державну службу» визначено, що дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців в частині відносин, не врегульованих цим законом.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про державну службу», підставою для зміни істотних умов державної служби, зокрема, є скорочення чисельності або штату працівників у зв`язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу.

Пункт 4 ст.83 Закону України «Про державну службу» серед підстав для припинення державної служби виділяє її припинення за ініціативою суб`єкта призначення.

Згідно з п.1 ч.1 статті 87 цього ж Закону, підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі

Частиною 3 цієї ж статті визначено, що процедура вивільнення державних службовців на підставі п.1 ч.1 цієї статті визначається законодавством про працю. Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення.

Отже, процедура вивільнення державних службовців на підставі п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу» регулюється нормами Кодексу законів про працю України.

Разом з тим, абзацом 2 частини третьої статті 87 Закону передбачено, що державний службовець, якого звільнено на підставі пункту 1 частини першої цієї статті, у разі створення в державному органі, з якого його звільнено, нової посади чи появи вакантної посади, що відповідає кваліфікації державного службовця, протягом шести місяців з дня звільнення за рішенням суб`єкта призначення може бути призначений на рівнозначну або нижчу посаду державної служби, якщо він був призначений на посаду в цьому органі за результатами конкурсу

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Положеннями ч.1 ст.42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 2019 року № 926 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та скасування постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року №746» були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року № 91 «Деякі питання діяльності місцевих державних адміністрацій» та визначено граничну чисельність працівників місцевих державних адміністрацій.

Розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 25 листопада 2019 року № 1168 «Про встановлення граничної чисельності працівників районних державних адміністрації» встановлено граничну чисельність працівників Голованівської районної державної адміністрації та зобов`язано голову районної державної адміністрації установити граничну чисельність працівників структурних підрозділів районної державної адміністрації в межах граничної чисельності, затвердженої даним розпорядженням (т.1 а.с.40).

Головою Голованівської районної державної адміністрації було видано розпорядження від 27 листопада 2019 року № 316-р «Про затвердження структури та штатної чисельності працівників структурних підрозділів Голованівської районної державної адміністрації» та визначено перелік структурних підрозділів Голованівської районної державної адміністрації і їх штатну чисельність (копія розпорядження додається). Штатна чисельність Фінансового управління складає 7 осіб (т.1 а.с.42-44).

На підставі вищевказаних нормативно-правових актів та розпоряджень начальником Фінансового управління районної державної адміністрації було видано наказ від 2 грудня 2019 року № 12 «Про затвердження структури та штатної чисельності працівників фінансового управління Голованівської районної державної адміністрації», яким затверджено структуру фінансового управління і виключено із структури відділ планування доходів, фінансів галузей виробничої сфери та інвестицій, внаслідок чого із штату були виключені всі посади даного відділу, в тому числі посада позивача - головного спеціаліста відділу планування доходів, фінансів галузей виробничої сфери та інвестицій (т.1 а.с.45).

03 грудня 2019 року ОСОБА_1 попереджено про наступне вивільнення 03 лютого 2020 року, що підтверджується письмовим попередженням від 03 грудня 2019 року (т.1 а.с.19).

03 лютого 2020 року начальником фінансового управління Голованівської районної державної адміністрації відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» видано наказ №7-к, яким звільнено ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу планування доходів, фінансів галузей виробничої сфери та інвестицій 03 лютого 2020 року у зв`язку із скороченням граничної чисельності працівників фінансового управління Голованівської районної державної адміністрації (т.1 а.с.20).

Позивачка, вважаючи такі дії та рішення протиправними, звернулася до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.05.2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.10.2020 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено (т.1а.с.103-105,191-193).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.11.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.05.2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01.10.2020 року скасовано (т.1а.с.258-272).

Справу направлено на новий розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду .

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду вказав, зокрема, наступне:

«Суд зауважує, що відносини публічної служби в основі своєї правової природи є наслідком реалізації не тільки права на участь в управлінні державними справами через забезпечення доступу до державної служби, визначеного статтею 38 Конституції України, але й права на працю. Адже перебування особи на державній службі є однією із форм реалізації права на працю, закріпленого у статті 43 Конституції України…

Тож, враховуючи відсутність у спеціальному законі норм, які б урегульовували особливості вивільнення державних службовців, зокрема, у разі скорочення чисельності або штату державних службовців, до спірних правовідносин на момент їхнього виникнення належало застосувати положень КЗпП України на підставі частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу»…

Тобто роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював…

Тобто у першу чергу перевага на залишення на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. І лише за умови встановлення, що у всіх працівників є рівні умови продуктивності праці і кваліфікації, можна аналізувати, хто з них має переважне право на залишення на роботі згідно з частиною другою статті 42 КЗпП….

У своїх касаційних доводах ОСОБА_1 покликається на те, що штатний розпис Фінансового управління Голованівської РДА від 27 січня 2020 року разом з наказами від 3 й 4 лютого 2020 про призначення ОСОБА_2 вказують на наявність вакантних посад на момент її звільнення, а відтак підтверджують невиконання роботодавцем обов`язку її працевлаштування на посади, які з`явилися після попередження про наступне звільнення.

Стосовно цього колегія суддів Верховного Суду зауважує, що оскаржувані судові рішення дійсно не містять дослідження й оцінки спірних правовідносин, які існували протягом часу з моменту попередження ОСОБА_1 про вивільнення до дня її звільнення.

Отже, виходячи з суті спірних правовідносин і предмету доказування у цій справі, судам належало з`ясувати, чи з`явилися у штаті Фінансового управління Голованівської РДА вакантні посади після попередження ОСОБА_1 про вивільнення до дня її звільнення.

Перевірити це можливо лише шляхом порівняння штатних розписів установи, однак, як було указано, суди цього не зробили…

Суд першої інстанції не надав оцінки ключовим доводам позивачки щодо порушення відповідачем обов`язку по її працевлаштуванню на вакантні посади; безпосередньо не дослідив докази, які стосувалися предмету доказування; не надав оцінки обставинам, на які посилається учасник справи. Суд апеляційної інстанції цих недоліків не усунув…

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків, надати оцінку вказаним обставинам й аргументам сторін і, у залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.».

Зважаючи на висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, Кіровоградський окружний адміністративний суд зазначає наступне.

До прийняття головою Голованівської РДА розпорядження від 27 листопада 2019 року № 316-р «Про затвердження структури та штатної чисельності працівників структурних підрозділів Голованівської районної державної адміністрації», фінансове управління Голованівської РДА налічувало 12 осіб. До його складу входив відділ планування доходів, фінансів підприємств виробничої сфери та інвестицій, до складу якого входило три особи: начальник відділу Патика С.Л., головний спеціаліст Маніта Л.І., провідний спеціаліст ОСОБА_5 (т.1а.с.178).

Розпорядженням голови Голованівської РДА від 27 листопада 2019 року № 316-р «Про затвердження структури та штатної чисельності працівників структурних підрозділів Голованівської районної державної адміністрації» затверджено перелік структурних підрозділів Голованівської РДА, до складу яких увійшло фінансове управління штатну чисельність якого зменшено з 12 до 7 осіб (т.2а.с.18-20).

На виконання вищевказаного розпорядження наказом начальника фінансового управління Голованівської РДА від 02.12.2019 №12 затверджено структуру та штатну чисельність працівників фінансового управління (а.с.21,22).

Зокрема, вказаним наказом виключено із структури фінансового управління відділ планування доходів, фінансів підприємств виробничої сфери та інвестицій, в якому позивач обіймала посаду головного спеціаліста, та відповідно і вказану посаду також виключено зі штату фінансового управління (т.2а.с.21,22).

Порівнюючи назви структурних підрозділів та їх штатну чисельність до прийняття головою Голованівської РДА розпорядження від 27 листопада 2019 року № 316-р «Про затвердження структури та штатної чисельності працівників структурних підрозділів Голованівської районної державної адміністрації» та після його прийняття вбачається, що відділ планування доходів, фінансів підприємств виробничої сфери та інвестицій повністю ліквідований, а його функції не передавались іншим підрозділам.

Отже, відсутні підстави стверджувати про необхідність додержання відповідачем вимог КЗпП України в частині забезпечення позивачеві переважного права по працевлаштуванню, оскільки підрозділ у якому працював позивач ліквідовано.

Щодо доводів позивача про наявність вакантних посад у штаті фінансового управління Голованівської РДА на момент її попередженням про вивільнення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

За змістом вказаної норми КЗпП України обов`язок запропонувати іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, виникає у роботодавця (суб`єкта призначення) одночасно із попередження про наступне вивільнення. Як вже встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, попередження про наступне вивільнення вручено позивачеві 03.12.2019, а тому суд має встановити наявність вакантних посад саме на цю дату.

Станом на дату видання наказу керівника відповідача від 02.12.2019 №13 та попередження про наступне вивільнення (т.2а.с.24,25), штатний розпис фінансового управління Голованівської РДА включав 12 штатних посад та з наступним персональним складом (т.1а.с.182,183):

- начальник фінансового управління Дудар В.С.;

- заступник начальника-начальник бюджетного відділу Пахолюк Л.М.,

- головний спеціаліст бюджетного відділу Костенко Т.М.,

- провідний спеціаліст бюджетного відділу Говорун Л.В.,

- начальник відділу планування доходів, фінансів галузей виробничої сфери та інвестицій ОСОБА_6 ,

- головний спеціаліст відділу планування доходів, фінансів галузей виробничої сфери та інвестицій ОСОБА_1 ,

- провідний спеціаліст відділу планування доходів, фінансів галузей виробничої сфери та інвестицій ОСОБА_5 ,

- начальник відділу звітності та фінансово-господарського забезпечення ОСОБА_7 ,

- водій - ОСОБА_8 .

Позивача звільнено з посади на підставі наказу від 03.02.2020 №7к (т.2а.с.26).

Станом на дату звільнення позивача з займаної посади штатний розпис фінансового управління Голованівської РДА включав 7 штатних посад та з наступним персональним складом (т.1а.с.184):

- начальник фінансового управління ОСОБА_9 ;

- заступник начальника-начальник бюджетного відділу ОСОБА_10 ,

- головний спеціаліст бюджетного відділу ОСОБА_3 (прийнята до фінансового управління 23.05.2016 наказ №3-к та звільнена з посади головного спеціаліста бюджетного відділу 10.12.2020 наказ №22к (т.2а.с.98,99)),

- провідний спеціаліст бюджетного відділу ОСОБА_2 (прийнята на посаду згідно наказу від 04.02.2020 №8-к (т.2а.с.90)),

- начальник відділу звітності та фінансово-господарського забезпечення ОСОБА_7 (обіймала вказану посаду до зміни структури та штатної чисельності фінансового управління),

- головний спеціаліст відділу звітності та фінансово-господарського забезпечення ОСОБА_6 ,

- провідний спеціаліст відділу звітності та фінансово-господарського забезпечення - ОСОБА_4 (прийнята до фінансового управління 23.05.2016 наказ №4-к та переведена з посади провідного спеціаліста бюджетного відділу 28.01.2020 наказ №2к (т.2а.с.101,102)).

Вказані обставини свідчать, що на дату попередження позивача про наступне вивільнення 03.12.2019, були відсутні підстави стверджувати про наявність вакантних посад, адже посада - провідний спеціаліст бюджетного відділу, як встановлено судом, обіймалась ОСОБА_4 до 28.01.2020, а тому не могла вважатись вакантною станом на 03.12.2019.

Крім того, суд враховує, що 02.02.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України» від 12.12.2019 № 378-IX (далі - Закон № 378), яким внесені зміни до Кодексу законів про працю України та викладено його у новій редакції. Так, нормами зазначеного Закону змінився порядок скорочення державних службовців.

Приписами п.7 ч.1 ст.43-1 КЗпП України встановлено, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках, звільнення працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України "Про державну службу".

Частиною 6 ст.49-2 КЗпП України передбачено, що вивільнення працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України "Про державну службу", здійснюється у порядку, визначеному цією статтею, з урахуванням таких особливостей:

-про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за 30 календарних днів;

-у разі вивільнення працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу не застосовуються положення частини другої статті 40 цього Кодексу та положення частини другої цієї статті.

При цьому, Законом України від 14.01.2020 р. №440-IX внесені аналогічні зміни у Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. та який набрав чинності 03.02.2020 року.

Згідно із ч. 3 ст. 87 Закону № 889 держслужбовця попереджають про наступне звільнення у разі скорочення штату (чисельності, посади), реорганізації чи ліквідації держоргану у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Водночас держслужбовцю можуть пропонувати будь-яку вакантну посаду держслужби у тому самому держоргані (за наявності). При цьому не застосовують положення законодавства про працю щодо отримання згоди профспілки на звільнення. Як вже встановлено судом звільнення позивача з посади відбулось 03.02.2020, і при цьому посада провідного спеціаліста бюджетного відділу, щодо якої позивач заявляє переважне право у порівнянні з ОСОБА_2 стала вакантною лише після 28.01.2020, оскільки до цією дати обіймалась ОСОБА_4 .

Таким чином, з урахуванням дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України» від 12.12.2019 № 378-IX (02.02.2020) обов`язок відповідача щодо дотримання вимог КЗпП України щодо необхідності запропонування позивачеві всіх вакантних посад, міг існувати лише до 02.02.2020, а після вказаної дати в силу ч. 3 ст. 87 Закону № 889 у суб`єкта призначення виникало лише право пропонувати будь-яку вакантну посаду держслужби у тому самому держоргані (за наявності).

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд дійшов до висновку про те, що вимога про визнання протиправним та скасування наказу начальника Фінансового управління Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області №7-к від 03.02.2020 року про звільнення ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки є безпідставною та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Вимоги про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу також не підлягають задоволенню оскільки, є похідними від вимоги про скасування наказу про звільнення.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналіз матеріалів справи підтверджує, що відповідач при прийнятті спірного наказу, діяв згідно приписів частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, правомірно, а саме: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, відшкодування судового збору останньому не здійснюється.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 287, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Фінансового управління Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області (26500, Кіровоградська область, смт Голованівськ, вул. Соборна, 48, ) - відмовити.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник