Справа № 600/3321/21-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2022-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

27 квітня 2022 р. м. Чернівці Справа №600/3321/21-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув матеріали за позовом ОСОБА_1 до Голови Чернівецької обласної ради Бойко Олексія Сергійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Чернівецька обласна рада, обласне комунальне некомерційне підприємство "Чернівецька обласна клінічна лікарня" про визнання дій неправомірними та скасування розпорядження.

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить:

- визнати неправомірними дії голови Чернівецької обласної ради щодо одноособового регулювання діяльності конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття посади генерального директора обласного комунального некомерційного підприємства "Чернівецька обласна клінічна лікарня", як такі що не входять до компетенції голови Чернівецької обласної ради і зобов`язати голову Чернівецької обласної ради утриматися від вчинення таких дій;

- визнати неправомірним і скасувати розпорядження голови Чернівецької обласної ради № 235 "Про внесення змін до складу конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття посади генерального директора обласного комунального некомерційного підприємства "Чернівецька обласна клінічна лікарня", яке датоване 12.07.2021.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.02.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліку, зазначеного в мотивувальні частині ухвали, з дати отримання копії ухвали.

Про винесення ухвали про залишення позовної заяви без руху від 28.02.2022 по адміністративній справі № 600/3321/21-а, позивача повідомлено телефонограмою від 04.03.2022, з використанням засобів мобільного зв`язку, які зазначені останнім в позовній заяві, що підтверджується матеріалами справи.

Більше того, копію ухвалу про залишення позовної заяви без руху від 28.02.2022 надіслано 04.03.2022 позивачу за допомогою додатку для дзвінків і обміну повідомленнями "Viber" НОМЕР_1 . Суд констатує, що в аналогічному порядку повідомлялося позивача судом апеляційної інстанції через додаток "Viber" під час оскарження в апеляційному порядку ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду про залишення позову без розгляду від 17.11.2021.

Частинами 1 та 2 ст. 44 КАС України встановлено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно п. 6 та 7 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Приписами ч. 1 ст. 129 КАС України встановлено, що за письмовою заявою учасника судового процесу, який не має офіційної електронної адреси, текст повістки надсилається йому судом електронною поштою, факсимільним повідомленням, телефонограмою, текстовим повідомленням з використанням мобільного зв`язку на відповідну адресу електронної пошти, номер факсу, телефаксу, телефону, зазначені у відповідній письмовій заяві.

Положення частин другої та третьої цієї статті не застосовуються, якщо направлення повістки здійснюється судом з використанням засобів мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. В такому випадку повістка вважається врученою з моменту її доставки учаснику судового процесу (ч. 4 ст. 129 КАС України).

Враховуючи наведені положення норм процесуального права та наведені обставини, суд вважає, що 04.03.2022 позивач належним чином повідомлений про залишення позовної заяви без руху в адміністративній справі № 600/3321/21-а.

У строк встановлений судом, позивач недолік зазначений в ухвалі про залишення заяви без руху від 28.02.2022, не усунув.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Продовження строку - це надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у заздалегідь встановлений судом строк.

Суд зауважує, що позивач не звертався до суду із заявою про продовження процесуальних строків, встановлених судом, в ухвалі суду від 28.02.2022 про залишення без руху, а також не вказав причини неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк та докази на їх підтвердження.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист.

Приписами ч. 2 та 5 ст. 44 КАС України встановлено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Учасники справи зобов`язані: подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 159, ч. 2 ст. 160 КАС України, при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є, в т.ч.: позовна заява, яка подається у письмовій позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та має відповідати вимогам встановленим ст. ст. 160, 161 КАС України.

Пунктами 5, 8 та 9 ч. 5 ст. 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують зазначені обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, а у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ст. 161 КАС України).

Пунктом 7 ч. 1 ст. 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивачем не усунуто у строк встановлений судом недолік позовної заяви, не надав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження поважності причин неможливості виконання вимог ухвали суду від 28.02.2022, а також не подав заяви про продовження процесуальних строків встановленого судом, в ухвалі суду від 28.02.2022.

Таким чином, судом встановлено, що вимоги ухвали суду від 28.02.2022 про залишення позовної заяви без руху, позивачем не виконані, недолік позовної заяви не усунуто.

Оскільки позивачем у строк встановлений судом не було усунуто недолік позовної заяви, тому, на думку суду, наявні підстави для залишення позову без розгляду.

Суд також зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є джерелом права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його правами та обов`язками.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Чуйкіна проти України" ((Заява № 28924/04) 13.01.2011 р. ОСТАТОЧНЕ) вказано, що "стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 р. у справі "Голдер проти Сполученого Королівства", п. п. 28- 36, Series A N 18)".

Рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 р. у справі "Наталія Михайленко проти України", яке 30.08.2013 р. набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб" (див. рішення від 28.05.1985 р. у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства").

В рішенні Конституційного Суду України у справі № 1-9/2011 за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, від 13.12.2011 р. (17-рп/2011) зазначено, що "вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання".

Зважаючи на те, що судом вжито усіх належних заходів для реалізації та забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, а позивач не усунув недолік позовної заяви у строк визначений судом, тому логічним є застосування до нього передбачених законодавством наслідків залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 169 та 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Голови Чернівецької обласної ради Бойко Олексія Сергійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Чернівецька обласна рада, обласне комунальне некомерційне підприємство "Чернівецька обласна клінічна лікарня" про визнання дій неправомірними та скасування розпорядження, - залишити без розгляду.

2. Роз`яснити позивачу, що залишення позову без розгляду не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя В.К. Левицький