Справа № 677/1978/21
Суддя: Гладій Л. М.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 677/1978/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2022 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Гладій Л.М., за участі секретаря судових засідань Владюк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Самолюка Олександра Андрійовича, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП ВПД №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Самолюка О.А., Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕГА № 315657 від 13 червня 2021 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 13 червня 2021 року інспектором СРПП ВПД №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Самолюком О.А. відносно нього була винесена постанова серії ЕГА № 315657, якою визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Згідно зазначеної постанови його визнано винним у тому, що 13 червня 2021 року о 07 год. 15 хв. у АДРЕСА_1 , неподалік магазину «Фаріон» він повідомив про подію, якої в дійсності не було, чим своїми діями здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

Вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки 16 червня 2021 року він здійснював вигризку товару в магазин, що знаходиться в АДРЕСА_1 в торговому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », власниками якого є він та його дружина. Вигрузку товару йому не давали здійснити компанія з 5-6 чоловік, які стояли поблизу продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та перегородили прохід. На його прохання відійти вони в грубій формі відмовились, почали висловлюватися нецензурною лайкою. В зв`язку з чим він викликав наряд поліції. Поліцейські після прибуття почали роз`яснювати позивачу, що прохід є громадським місцем, і люди можуть знаходитись в ньому скільки хочуть. На пояснення позивача про те, що в компанія людей знаходилася в нетверезому стані, оскільки від них разило алкоголем, та те, що вони заважають йому завезти товар до магазину, на зауваження відповідають образливою нецензурною лайкою, поліцейські не відреагували. Один з поліцейських почав погрожувати йому, що складе на нього протокол за безпідставний виклик поліції.

Вказані в постанові обставини не відповідають дійсності, вказаного правопорушення він не вчиняв, вважає дії відповідача неправомірними, та просив скасувати оскаржувану постанову.

Позивач подав письмову заяву про розгляд справи у відсутності, просив задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач інспектор СРПП ВПД №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенант поліції Самолюк О.А. надав відзив на позов, в якому вимоги позову не визнав. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що ОСОБА_1 зателефонував на лінію «102» та повідомив те, що продавець в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснює продаж алкоголю у заборонений час, по прибуттю на місце події було встановлено, що у ОСОБА_1 виник конфлікт з людьми, які ховалися від дощу у проході до торгових магазинів, та ймовірно заважали ОСОБА_1 розвантажувати товар. ОСОБА_1 відмовився надати пояснення з приводу відомостей, вказаних ним у виклику, а тому у зв`язку із тим, що суть звернення на гарячу лінію 102 та ситуація на місці події розрізнялися, поліцейським правомірно було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Зважаючи на вказане в позові просив відмовити, справу розглянути у його відсутність.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області подала до суду відзив, у якому просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що позивач дійсно здійснив неправдивий виклик поліції, оскільки несанкціонованого продажу алкогольних напоїв не виявлено, а тому винесена постанова є правомірною та не підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 13 червня 2021 року, інспектором СРПП ВПД №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Самолюком О.А., винесено постанову серії ЕГА № 315657, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Згідно постанови ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, оскільки 13 червня 2021 м. Красилові по вул. Грушевського, 91 неподалік магазину «Фаріон» він повідомив про подію, якої в дійсності не було, чим своїми діями вчинив завідома неправдивий виклик працівників поліції.

Положеннями ч. 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі, про порушення громадського порядку, зокрема за ст. 183 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положення ст. 280 КУпАП закріплюють обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, долученого інспектором СРПП ВПД №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Самолюком О.А. вбачається, що між ОСОБА_1 та невстановленими особами, які знаходилися у проході до торгових магазинів за адресою АДРЕСА_1 , відбувся конфлікт. Невстановлені особи пояснили, що вони ховаються від дощу, на що ОСОБА_1 пояснив поліцейським, що вони заважають розвантажувати товар та перебувають в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно змісту долученого звукозапису телефонного дзвінка ОСОБА_1 на гарячу лінію «102» ОСОБА_1 повідомив, що група невідомих людей, які на його думку перебували в стані алкогольного сп`яніння, пили пиво та не давали пройти до його магазину.

Аналізуючи вказаний вище доказ, суд враховує, що у оскаржуваній постанові неточно відображено суть повідомлення позивача на лінію «102» і упущено те, що позивач вказував, що група осіб перекрила прохід до належного йому магазину, що і стало підставою його звернення на гарячу лінію «102».

Стаття 183 КУпАП встановлює відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Диспозиція ст.183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику, зокрема, поліції.

Дії особи при цьому спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліція.

Особа викликає поліцейського ніби - то для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію України» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно пп. 1 п.1 Розділу ІІ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої 17.04.2020 наказом Міністерства внутрішніх справ України №357 посадові особи органів (підрозділів) поліції під час реагування на правопорушення або події повинні незалежно від способу отримання інформації здійснювати направлення на місця подій сил і засобів поліції, необхідних для захисту прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяння їх реалізації.

Відповідно до п. 14 вказаної Інструкції відмова в прийнятті та реєстрації повідомлень про правопорушення або події не допускається.

Отже, в разі наявності факту чи з метою недопущення факту порушення прав та свобод особи від порушень і протиправних посягань, кожен має право звернутися до органу Національної поліції з метою захисту, а відповідний орган Національної поліції має обов`язок відреагувати на таке звернення і вжити визначених законодавством заходів для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

З наданих суду матеріалів справи вбачається, що 13 червня 2021 року між ОСОБА_1 та невстановленими особами, які знаходилися у проході до торгових магазинів відбувся конфлікт, оскільки особи незаконно, на думку позивача, знаходилися у проході, чим перешкоджали йому розвантажувати товар. Разом з тим, оскільки позивач вважав, що його права були порушені він скористався своїм конституційним правом та звернувся до правоохоронного органу з метою захисту своїх порушених прав шляхом виклику поліції задля встановлення факту незаконності дій інших осіб та забезпечення безперешкодного доступу до належного йому магазину.

Зважаючи на вказне суд вважає, що дії позивача по виклику поліції не були спрямовані на зрив нормальної роботи поліції і такої мети він не переслідував.

Оскільки відповідальність за ст. 183 КУпАП настає в разі завідомо неправдивого виклику поліції, позивач звернувся на лінію 102, будучи впевненим, що його права були протиправно порушені іншими особами, суд доходить висновку про відсутність в діях позивача умислу на вчинення інкримінованого йому правопорушення, а отже і суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип невинуватості особи та орієнтує на те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, зважаючи на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, суд доходить висновку, що постанова серії ЕГА № 315657 винесена з порушенням вимог чинного законодавства та без урахування обставин, що мають значення для прийняття рішення, а пред`явлений позивачем позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, провадження по справі про адміністративне правопорушення - закриттю за п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 121, 222, 245, 247, 251, 279, 287 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 245, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Самолюка Олександра Андрійовича, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ЕГА № 315657 від 13 червня 2021 року інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Самолюка Олександра Андрійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень визнати протиправною та скасувати, а провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Суддя Л.М. Гладій