Справа № 340/694/22
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2022-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2022 року справа № 340/694/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Кіровоградській області (далі Управління) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до відповідача про визнання протиправними дій стосовно відмови у наданні нової довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії за грошовим забезпеченням станом на 29 січня 2020 року для її перерахунку з 01 лютого того ж року (а.с.1-5).

Водночас просив суд зобов`язати Управління виготовити довідку і надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі Управління 2).

Стверджує, що зі згаданої дати грошове забезпечення працівників Управління зросло, оскільки рішенням суду скасовано припис нормативно-правового акту Уряду України, котрий обмежував розмір нарахування і виплати посадового окладу та окладу за спеціальне звання.

Пояснив, що, обчислюючи розмір згаданих складових грошового забезпечення працівників, Управління мало керуватися прожитковим мінімумом для працездатних осіб та мінімальною заробітною, встановленими на 2020 рік.

Відповідач заперечив щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.18-23).

Пояснив, що на даний час діє припис нормативно-правового акту Уряду України, яким встановлено, що для обчислення посадового окладу та окладу за спеціальне звання враховується прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року.

Підстав для виготовлення нової довідки не існує, оскільки грошове забезпечення працівників з 29 січня 2020 року не змінилося.

Водночас звертав увагу суду, що з 2017 року діючим законодавством заборонено керуватись розміром мінімальної заробітної плати для обчислення складових грошового забезпечення військовослужбовців.

01 лютого 2022 року судом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.13-14).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, позивач перебуває на обліку Управління 2, як пенсіонер по лінії Державної служби з надзвичайних ситуацій України, та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон) (а.с.1-5).

19 березня 2021 року відповідач надіслав до Управління 2 довідку про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсії, станом на 05 березня 2019 року (а.с.25-36).

Обчислюючи суми посадового окладу і окладу за військове звання, відповідач керувався розміром прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлено на 01 січня 2018 року (1762 грн.) (а.с.18-23).

З урахуванням величин посадового окладу і окладу за військове звання встановлювались суми надбавок та премія.

11 січня 2022 року Управління відмовило у виготовленні нової довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії станом на 29 січня 2020 року (а.с.8).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, 30 серпня 2017 року Уряд України прийняв постанову «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 (далі Постанова), яка почала діяти з 01 березня 2018 року.

Приписами пункту 4 Постанови встановили, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Приписами пункту 3 Розділу 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року (далі Закон 2) встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Закон 2 набрав чинності 01 січня 2017 року і така редакція діяла до 01 березня 2018 року.

Розуміючи невідповідність (розрахунок робився з урахуванням мінімальної заробітної плати) припису пункту 4 Постанови нормі Закону 2, Уряд України привів підзаконний акт у відповідність до закону.

Так, приписами пункту 6 постанови Уряду України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року №103 (далі Постанова 2) внесли зміни до припису пункту 4 Постанови:

«Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Постанова 2 набрала чинності 24 лютого 2018 року.

Отже, Постанова 2 набрала чинності до набрання чинності Постановою.

Таким чином, перша діюча редакція припису пункту 4 Постанови (з 01 березня 2018 року) така:

«Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

29 січня 2020 року Шостий апеляційний адміністративний суд прийняв постанову у справі №826/6453/18 за позовом пенсіонера, який отримує пенсію на підставі Закону.

Суд визнав протиправним та скасував припис пункту 6 Постанови 2.

На думку позивача, рішення апеляційного суду відновлює дію припису пункту 4 Постанови, який діяв до 23 лютого 2018 року.

Таке твердження помилкове, оскільки станом на цю дату Постанова не набрала чинності.

Припис пункту 4 Постанови, який прийнято 30 серпня 2017 року, ніколи не діяв.

Тому неможливо відновити дію того, що не почало діяти.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що з 29 січня 2020 року Постанова не містить пункту 4.

Таким чином, з цієї дати не настали зміни (збільшення) в обчисленні посадового окладу і окладу за спеціальне звання працівників Управління.

Отже, відповідно до приписів частини 4 статті 63 Закону не виникло право на перерахунок пенсії.

Цією нормою права встановлено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Тому в Управління не виник обов`язок складати нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.

Водночас суд наведе обґрунтування, чому припис Постанови 2, яким змінено припис Постанови, котра на той час ще не набрала чинності, не порушує конституційних прав працівників Управління.

Право на заробітну плату, одною з форм якої є грошове забезпечення, конституційне право людини.

Приписами частин 2 та 3 статті 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, Основний Закон держави забороняє звужувати зміст та обсяг існуючих конституційних прав і свобод.

Під поняттям «існуючі» треба розуміти права, які особа вже набула (реальне право, а не право, котре може виникнути в майбутньому у зв`язку з наявністю певних обставин).

Станом на день внесення Постановою 2 змін до припису пункту 4 Постанови остання не набрала чинності, тому не відбулось звуження змісту і обсягу існуючого права.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору у сумі 992,40 грн. (а.с.6).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей