Справа № 160/1579/22
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року Справа № 160/1579/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради
про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -
25.01.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради, в якому позивач просить:
- визнати дії Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради про відмову у наданні державної допомоги ОСОБА_1 , які знайшли своє відображення у повідомленні про відмову у наданні державної соціальної допомоги як одинокій матері протиправною та скасувати;
- зобов`язати Департамент соціальної політики Камянської міської ради з 01.07.2021 року поновити виплати ОСОБА_1 згідно вимог статі 18-2 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».
В обґрунтування позову вказано, що позивач отримувала допомогу відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», як одинока мати, у червні 2021 року у зв`язку із неотриманням соціальної допомоги на сина позивач звернулась до відповідача про підстави невиплати допомоги, де було запропоновано позивачу написати нову заяву та надати необхідні документи. Повідомленням відповідача від 20.07.2021 року відмовлено позивачу у наданні державної допомоги, у зв`язку з тим, що у складі сім`ї є напрацюючі працездатні особи, які не сплатили в мінімальному розмірі ЄСВ сумарно протягом 3 місяців. В подальшому позивач зверталась на «урядову гарячу лінію» та через адвоката із запитами щодо підстав припинення вказаної виплати, відповідями відповідача було повідомлено, що виплати зупинено, у зв`язку з ненаданням позивачем підтвердження про сплату роботодавцем позивача ЄСВ. Позивач вважає відмову у наданні державної соціальної допомоги як одинокій матері протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки чинним законодавством відсутні підстави для зупинення виплати допомоги з підстав несплати роботодавцем ЄСВ. З огляду на вищевказане позивач просила задовольнити позовні вимоги.
01.02.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
23.02.2022 року від Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що за особистою заявою від 20.01.2021 року №91, рішенням управління від 16.02.2021 року позивачу на період з 01.01.2021 року по 30.06.2021 року призначено допомогу на дітей одиноким матерям. Таким чином, червень 2021 року був останнім місяцем з шестимісячного періоду, коли позивачу виплатили призначену на цей період допомогу на дітей одиноким матерям. Тому, для отримання допомоги на наступні шість місяців, ОСОБА_1 звернулась до управління із заявою від 13.07.2021 №548 про призначення допомоги на дітей одиноким матерям, разом з заявою було подано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Після отримання всієї інформації рішенням управління від 20.07.2021 року позивачу відмовлено в призначенні допомоги нам дітей одиноким матерям, так як відповідно до отриманої інформації роботодавцем не сплачено ЄСВ за неї у мінімальному розмірі. З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Південному управлінні соціального захисту населення департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради, як отримувач державної допомоги на дітей одиноким матерям на сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».
20.01.2021 року ОСОБА_1 зверталась до Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради із заявою №91 про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям.
Рішенням від 16.02.2021 року було призначено позивачу допомогу на дітей одиноким матерям з 01.01.2021 року по 30.06.2021 року.

13.07.2021 року позивач зверталась до Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради із заявою №548 про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям.

Повідомленням відповідача від 20.07.2021 року відмовлено позивачу у наданні державної допомоги, у зв`язку з тим, що у складі сім`ї є напрацюючі працездатні особи, які не сплатили в мінімальному розмірі ЄСВ сумарно протягом 3 місяців.

Позивач зверталась на урядову телефонну «гарячу» лінію з питання призначення соціальної допомоги.

Листом Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 21.09.2021 року №Ш-10079 повідомлено позивача, що на заяву від 13.07.2021 року рішенням відповідача від 20.07.2021 року відмовлено у призначенні допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, так як відповідно до отриманої інформації підприємством, на якому працює позивач не сплачено ЄСВ у мінімальному розмірі.

18.10.2021 року було здійснено адвокатський запит №141 щодо результати розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення допомоги на дітей одиноким матерям та держаної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Листом Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради від 23.10.2021 року №0/вих-06/3489 про надання інформації на запит, повідомлено, що оскільки інформація отримана управлінням ПФУ та ДФС не містить даних про сплату заявницею єдиного соціального внеску в мінімальному розмірі, тому позивачу було запропоновано підтвердити документально доплату за неї роботодавцем ЄСВ у мінімальному розмірі.

Позивач вважає відмову від 20.07.2021 року у наданні державної соціальної допомоги як одинокій матері, за результатом розгляду заяви від 13.07.2021 року, протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 22.11.1992 № 2811 -XII (далі - Закон №2811-ХІІ) та Порядком призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно із пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», відповідно до цього Закону призначається, серед іншого, допомога на дітей одиноким матерям.

Призначення та виплата допомоги на дітей одиноким матерям передбачено статтями 18-1- 18-4 розділу V-А «Допомога на дітей одиноким матерям» Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Згідно статті 18-2 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку.

Для призначення, виплати та припинення виплати допомоги на дітей одиноким матерям додатково застосовуються умови призначення, виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 4 статті 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 затверджено Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, який визначає умови призначення і виплати різних видів державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (далі - Порядок №1751).

Відповідно до ст.18-3 Закону №2811-ХІІ, п.34 Порядку №1751, допомога на дітей одиноким матерям, надається в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Попередні шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям.

Згідно абзацу другому пункту 36 Порядку №1751, допомога на дітей одиноким матерям виплачується протягом шести календарних місяців.

Так, в позовній заяві позивачем зазначено, що в червні 2021 року у зв`язку з неотриманням державної допомоги на сина, позивач звернулася до відповідача про підстави невиплати їй допомоги, де було запропоновано написати нову заяву на отримання допомоги та оновити документи для отримання допомоги.

При цьому, судом встановлено, що рішенням від 16.02.2021 року було призначено позивачу допомогу на дітей одиноким матерям на період з 01.01.2021 року по 30.06.2021 року, отже червень 2021 року був останнім місяцем з шестимісячного періоду, коли позивачу виплачували призначену на цей період допомогу на дітей одиноким матерям.

13.07.2021 року позивач зверталась до Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради із заявою №548 про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям на наступні шість місяців. Разом з заявою було подано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

Для призначення допомоги управлінням, згідно пункту 49 Порядку №1751, управлінням надано запити про отримання відомостей про доходи осіб та сплату єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування - Пенсійним фондом України та про надання відомостей про доходи осіб з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - ДПС та іншу інформацію.

Відповідачем вказано, що внаслідок автоматичної обробки заяви позивача встановлено, що роботодавцем виплачена щомісячна заробітна плата менше мінімального розміру, що не передбачає сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального.

Згідно підпункту 1 пункту 35-2 Порядку №1751, допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених в абзацах одинадцятому -п`ятнадцятому цього пункту).

Допомога на дітей одиноким матерям у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - ЄСВ) в розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців.

Згідно абзацу 4 пункту 43 Порядку №1751 документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає і виплачує державну допомогу, протягом десяти днів з дня подання заяви.

Відповідно пункту 44 Порядку №1751, у разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє заявника, які документи мають бути подані додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше ніж протягом одного місяця з дня одержання зазначеного повідомлення, днем (місяцем) звернення за призначенням допомоги вважається день (місяць) прийняття або відправлення заяви.

Оскільки інформація, отримана управлінням з ПФУ та ДПС не містила даних про сплату заявницею чи її роботодавцем ЄСВ у мінімальному розмірі, тому ОСОБА_1 було запропоновано підтвердити документально доплату за неї роботодавцем ЄСВ у мінімальному розмірі.

Позивачем у визначений Порядком №1751 термін, підтвердження сплати роботодавцем ЄСВ у мінімальному розмірі до управління не надано.

Іншими доказами не було підтвердження сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в належному розмірі. Наведене стало правовою підставою для відмови в наданні такої допомоги, оскільки позивачем не було виконано умови Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та Порядку №1751.

Рішенням управління від 20.07.2021 року ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні допомоги на дітей одиноким матерям за заявою від 13.07.2021.

Після прийняття відповідного рішення, згідно абзацу 6 пункту 43 Порядку №1751, управління видало ОСОБА_1 письмове повідомлення про відмову в призначенні допомоги на дітей одиноким матерям із зазначенням причини відмови.

Щодо доводів позивача, що в липні 2021 року позивачка надала разом із заявою від 13.07.2021 року до управління копія довідки ОК-7 та довідка роботодавця про сплату ЄСВ за ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до наданої позивачем довідки ОК-7 зазначено: «Довідку сформовано засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України 01.09.2021 12:37», тобто надати її до управління разом із заявою у липні 2021 року було не можливо, оскільки така довідка була сформована пізніше.

Щодо довідки ФОП ОСОБА_3 про отриману позивачем заробітну плату та доплату ЄСВ до мінімального розміру, судом встановлено, що вона теж не могла бути надана до управління разом із заявою від 13.07.2021 року, оскільки в ній зазначений третій квартал 2021 року (липень, серпень, вересень), тобто надана позивачем довідка сформована після закінчення третього кварталу 2021 року та надана до управління разом із заявою від 18.11.2021 року.

Крім того, ОСОБА_1 у позові посилається на статтю 18-4 «Умови, за яких виплата допомоги на дітей одиноким матерям припиняється або призупиняється» Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», яка не містить вимоги про сплату ЄСВ у мінімальному розмірі.

При цьому, як вбачається із самої назви статті та її змісту, в статті перелічені умови, коли допомога на дітей одиноким матерям припиняється або призупиняється.

Згідно абзацу 5 статті 18-4 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» припинення або призупинення виплати допомоги здійснюється на підставі відомостей про обставини, зазначені у частинах першій та другій цієї статті, з місяця, що настає за місяцем, в якому було виявлено зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Тобто із змісту статті вбачається, що припинити або призупинити виплату допомоги можливо лише коли вона вже призначена, при цьому у даному випадку, за заявою позивача від 13.07.2021 року управлінням вирішувалося питання призначення допомоги на дітей одиноким матерям.

Доводи позивача про те, що фактично рішенням відповідача позивачу була припинена виплата зазначеної допомоги, хоча жодної підстави передбаченої статтею 18-4 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» немає, свого підтвердження під час розгляду справи не знайшли, оскільки відповідач не приймав рішення про припинення виплати допомоги позивачу, а розглянув заяву позивача про призначення такої допомоги на наступний шестимісячний термін, та за результатом розгляду такої заяви прийняв рішення про відмову.

Крім того, судом встановлено, що після надання позивачем до управління довідки від роботодавця ФОП ОСОБА_3 про доплату ним ЄСВ до мінімального розміру, за особистою заявою від 18.11.2021 року №774 ОСОБА_1 було призначено допомогу на дітей одиноким матерям на період з 01.11.2021 року по 30.04.2022 року.

Враховуючи, що позивач подаючи заяву від 13.07.2021 року про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям на наступні шість місяців не надала відповідачу всі необхідні документи для призначення такої допомоги, суд дійшов висновку, що відмова у призначенні позивачу допомоги на дітей одиноким матерям за заявою від 13.07.2021 року є правомірною, а тому відсутність виплат за даною допомогою з липня по жовтень 2021 року є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України, не вирішується.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради (51900, Дніпропетровська область, м.Кам`янське, проспект Василя Стуса, 10/12, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв