Справа № 300/2141/21
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2022-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 300/2141/21

адміністративне провадження № К/990/3814/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С. М.,

суддів: Єзерова А.А., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі №300/2141/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язанння до вчинення дій,

УСТАНОВИВ:

У 2021 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивача згідно оновленої довідки про розмір грошового забезпечення виданої Івано-Франківським обласним центром комплектування та соціальної підтримки станом на 05.03.2019 та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії станом на 01.04.2019.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.06.2021 позов задоволено.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 відмовлено в задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2021 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про зменшення розміру судового збору та встановлення його в даному випадку в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб станом на 01.01.2021 або звільнення від його сплати, апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2021 у задоволенні заяви про зменшення розміру судового збору та встановлення його в даному випадку в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб станом на 01.01.2021 або звільнення від його сплати поданої повторно відмовлено, апеляційну скаргу повернуто на підставі частини восьмої статті 169 КАС України.

25.01.2022 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2021.

Ухвалою Верховного Суду від 09.02.2022 касаційну скаргу залишено без руху. Заявнику надано строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали шляхом надання документа про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали від скаржника 07.04.2022 надійшла заява про зменшення розміру судового збору та встановлення його в даному випадку в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб станом на 01.01.2021.

Для звільнення від сплати судового збору заявник касаційної скарги має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.

Суд враховує, що Закон №3674-VI не містить вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку Суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2005 у справі Княт проти Польщі ( Kniat v. Poland ), заява № 71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі Єдамскі та Єдамска проти Польщі ( Jedamski and Jedamska v. Poland ), заява № 73547/01).

При розгляді справ ЄСПЛ встановлює, чи був, з однієї сторони, дотриманий баланс між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи, та з іншої - правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема, правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді; для того, щоб гарантувати такий справедливий баланс, та, власне, зберегти безперебійне функціонування судової системи, суди мають можливість звільнити від судового збору тих заявників, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію ( Шишков проти Росії , № 26746/05, п. 111). Крім того, на переконання ЄСПЛ, при оцінюванні розміру судового збору слід обов`язково враховувати питання фінансової спроможності заявника його сплатити, а також обставини конкретної справи та стадію провадження (Kreuz v. Poland, № 28249/95, п. 60); підставою для рішення суду про звільнення від сплати судового збору може бути майновий (фінансовий) стан особи ( FC Mretebi v. Georgia, № 38736/04, п. 47).

Водночас скаржником не надано відомостей про його доходи за весь рік, що передував року подання касаційної скарги, тобто з 01.01.2021 по 31.12.2021.

Такими доказами можуть слугувати, зокрема, довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік та довідка органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору та встановлення його в даному випадку в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб станом на 01.01.2021 необхідно відмовити.

Отже, станом на 27.04.2022 недоліки касаційної скарги не усунуті.

В контексті вимог частини четвертої статті 169, частини другої статті 332 КАС України, якщо скаржник не усунув недоліки, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

Згідно з частиною другою статті 332 та частиною восьмою статті 169 КАС України повернення касаційної скарги не позбавляє скаржника права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 167, 169, 330, 332 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору та встановлення його в даному випадку в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб станом на 01.01.2021- відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі №300/2141/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язанння до вчинення дій - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач: С.М. Чиркін

Судді: А.А. Єзеров

С.Г. Стеценко