Справа № 944/6482/21
Суддя: Поворозник Д. Б.
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/6482/21
Провадження №2-а/944/34/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Яворові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними заявами до Державної служби України з безпеки на транспорті, в яких просить скасувати постанови серії ВМ № 00000813 від 04.11.2021, серії ВМ № 00000814 від 04.11.2021 та серії ВМ № 00000815 від 04.11.2021.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області Поворозника Д.Б. від 25.11.2021 відкрито провадження в адміністративній справі № 944/6482/21 та призначено судове засідання на 20 грудня 2021 року.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області Білецької М.О. від 26.11.2021 відкрито провадження в адміністративній справі № 944/6479/21 та призначено судове засідання на 27 січня 2022 року.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області Колтуна Ю.М. від 05.01.2022 відкрито провадження в адміністративній справі №944/6480/21 та призначено судове засідання на 25 січня 2022 року.

24 січня 2022 року представник ОСОБА_1 подала до суду клопотання про об`єднання в одне адміністративне провадження матеріали справ про скасування постанов серії ВМ № 00000813 від 04.11.2021, серії ВМ № 00000814 від 04.11.2021 та серії ВМ № 00000815 від 04.11.2021. На обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні судді Яворівського районного суду Львівської області Поворозника Д.Б. перебуває адміністративна справа № 944/6482/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України безпеки на транспорті в особі старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Наталії Геннадіївни про скасування постанови серії ВМ №00000814 від 04.11.2021. У цей же день, 23 листопада 2021 року, до Яворівського районного суду Львівської області надійшли: справа №944/6480/21 про скасування постанови серії ВМ № 00000813 від 04.11.2021 та справа № 944/6479/21 про скасування постанови серії ВМ № 00000815 від 04.11.2021, які винесені відносно ОСОБА_1 тим же інспектором Державної служби України з безпеки на транспорті. Тому представниця позивачки просила вирішити питання про об`єднання зазначених адміністративних справ в одне провадження, оскільки предметом позову у вказаних справах є скасування постанов, а позовні заяви подані одним і тим же позивачем до одного й того ж самого відповідача, та присвоїти об`єднаній справі №944/6482/21, оскільки вказана справа була призначена до судового розгляду найшвидше.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області Колтуна Ю.М. від 25.01.2022 вирішено передати адміністративну справу № 944/6480/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України безпеки на транспорті в особі старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Н.Г. судді Яворівського районного суду Львівської області Поворознику Д.Б. для вирішення питання щодо об`єднання позовів в одне провадження.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області Білецької М.О. від 27.01.2022 вирішено передати адміністративну справу № 944/6479/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України безпеки на транспорті в особі старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Н.Г. судді Яворівського районного суду Львівської області Поворознику Д.Б. для вирішення питання щодо об`єднання позовів в одне провадження.

Ухвалою судді Поворозника Д.Б. від 26.01.2022 справи № 944/6479/21, № 944/6480/21 і № 944/6482/21 об`єднано в одне адміністративне провадження, об`єднаній справі присвоєно № 944/6482/21.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що постановою серії ВМ №00000814 від 04.11.2021 її було притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а саме за те, що 19.10.2021, о 19 год 15 хв, вона, перебуваючи на автодорозі М-06 Київ-Чоп 54 км + 285, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР України, на 23,5%. Цього ж дня її вдруге та втретє було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Зокрема, постановою серії ВМ № 00000813 за те, що вона 20.10.2021, о 03 год 36 хв, перебуваючи на автодорозі М-06 Київ-Чоп 54 км + 285, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР України, на 21,5%, а постановою серії ВМ № 00000815 за те, що вона 20.10.2021, о 03 год 59 хв, перебуваючи на автодорозі М-06 Київ-Чоп 24 км + 100, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР України, на 17,3%. ОСОБА_1 вважає оскаржувані постанови протиправними, зважаючи на таке.

Старший інспектор відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю Державної служби України безпеки на транспорті ОСОБА_2 використала свої повноваження з неналежною метою і тричі притягнула її до відповідальності за одне і те ж саме правопорушення. Позивачка зазначає, що її було притягнуто до відповідальності незаконно, оскільки, враховуючи стандарти та вимоги технічного засобу WIM, висновки інспектора про перевищення ОСОБА_1 нормативно-допустимого навантаження на здвоєну вісь є неточними та необ`єктивними, оскільки загальна маса транспортного засобу не перевищувала 40 тон. Також у вказаних постановах немає посилання на вимірювальне або зважувальне обладнання, яке було використано посадовими особами при проведенні габаритно-вагового контролю. Крім того, законодавством передбачено, що у разі виявлення порушень, Система автоматично формує штраф та відправляє водієві перевантаженого транспортного засобу вказівку про зупинення та направлення до спеціального пункту, де він може розвантажити зайву вагу, проте ОСОБА_1 такої вказівки не було надано і вона продовжувала рух протягом доби. Також звертає увагу на те, що у постанові серії ВМ № 00000813 від 04.11.2021 зазначено, що за допомогою технічного засобу WIM 2.2 зафіксовано навантаження на здвоєні осі транспортного засобу DAF CF 85.460 на 21,5%, відповідно до постанови серії ВМ №00000815 від 04.11.2021 технічним засобом WIM 1.1 зафіксовано навантаження на здвоєні осі транспортного засобу DAF CF 85.460 на 17,3%, а згідно з постановою серії ВМ № 00000814 від 04.11.2021 за допомогою технічного засобу WIM 2.2 зафіксовано навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу DAF CF 85.460 на 23,5%. А тому виникає питання, як технічні засоби зафіксували навантаження на здвоєні осі одного й того ж самого транспортного засобу в один і той самий день з похибкою 4,2% з різницею у часі у 23 хвилини (постанови серії ВМ № 00000815 та ВМ № 000000813) та з похибкою 6,2% відповідно (постанови серії ВМ № 00000814 та ВМ № 000000815).

13.12.2021 представник Державної служби України з безпеки на транспорті подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на таке.

Щодо доводів позивачки про те, що її було повторно притягнуто до відповідальності, то відповідач вважає, що вказане твердження не відповідає дійсності, оскільки вищевказані постанови містять вказівки на різний час та різні ділянки дороги, на яких було вчинено адміністративні правопорушення.

Вважає безпідставними доводи позивача про те, що результати вимірювання ваги транспортного засобу є помилковими, оскільки проходження транспортним засобом перевірки на інших комплексах та фіксація інших вагових параметрів не може бути підставою для висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, так як не спростовує даних, отриманих за результатами фіксації вимірювання маси та навантажень на осі транспортного засобу, здійсненої в автоматичному режимі, та не виключає можливості завантаження транспортного засобу на інших ділянках дороги.

Крім того, звертає увагу на те, що посилання позивача на свідоцтво НОМЕР_1 про реєстрацію транспортного засобу DAF CF 85.460, номерний знак НОМЕР_2 , у якому зазначені повна маса та маса без навантаження, не є підтвердженням відсутності перевищення нормативних параметрів, оскільки вказане свідоцтво не містить відомостей про фактичну масу транспортного засобу, а зазначення відповідних даних у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу не виключає перевищення загальної ваги транспортного засобу в момент фіксації WIM-комплексом.

Зазначає, що перевищення нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР, було встановлено з врахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Прилад автоматичної фіксації WIM 1.1 зафіксував навантаження на здвоєні осі 22360 тон, що підтверджується інформаційною картою габаритно-вагового контролю програми ABM аудиту. Посилання на відсутність в оспорюваних постановах загальної маси транспортного засобу та навантаження на здвоєні осі не спростовує факт перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів, враховуючи, що вимоги до змісту постанови встановлені ст. 283 КУпАП. Вказані технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають встановленим технічним вимогам, що підтверджується копією сертифікату перевірки та копією сертифікату відповідності.

Щодо доводів ОСОБА_1 відносно того, що їй не було надано вказівки зупинитися після вчинення адміністративного правопорушення відповідач зазначає, що така вимога на передбачена жодним нормативно-правовим актом.

Таким чином, відповідач вважає, що факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених п. 22.5 ПДР, доведено належними, допустимими та достовірними доказами.

24 березня 2022 року представник позивача подала додаткові пояснення, в яких зазначає таке. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.02.2022 № 105 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 і 27 червня 2007 р. № 879», яка набула чинності 16.02.2022, внесено зміни, зокрема, до п. 22.5 Правил дорожнього руху, згідно з якими встановлено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема, фактичної маси: чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 тон; на здвоєні, якщо відстань між осями: від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісний автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни 23 тони. Автомобіль ОСОБА_1 марки DAF CF 85.460, є чотирьохвісним автомобілем з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами. В постанові серії ВМ № 00000813 зазначено, що навантаження на здвоєні осі транспортного засобу становить 21,5% (7,44 тони), в постанові серії ВМ № 00000814 23,5% (7,536 тони), в постанові серії ВМ № 00000815 17,3% (6,36 тон). Згідно з інформаційними довідками, поданими представником відповідача, маса автомобіля із урахуванням 16% похибки вагового комплексу не перевищувала гранично допустимих меж навантаження, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 09.02.2022 № 105, що свідчить про відсутність події і складу адміністративного правопорушення. А ч. 1 ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до норм ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Згідно з ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність. Крім того, вважає незрозумілим та хибним розмір перевищення навантаження визначений у відсотках, що вказаний у оскаржуваних постановах. Так, процентне перевищення нормативного навантаження, зазначене в постановах, не відповідає зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в тоннах, та надає математичний розрахунок, в якому нормативне навантаження на здвоєні осі/одиничну вісь відповідає п. 22.5 ПДР України. Також оскаржувані постанови не містять інформації про результати зважування (загальної маси автомобіля), а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги, тобто не зрозуміло від яких показників маси відштовхувалася уповноважена особа під час винесення оскаржуваних постанов. Відповідач не надав документів, які б містили інформацію про вагу автомобілів визначену в автоматичному режимі під час проведення зважування. Всупереч вимогам Інструкції в оскаржуваних постановах не міститься наступна інформація: категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі. Під час автоматичної фіксації адміністративного правопорушення не було визначено тип транспортних засобів, відсутня постанова в електронній формі. Отже, в оскаржуваних постановах відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вчинення позивачем правопорушення, працівниками Державної служби України з безпеки на транспорті не в повній мірі встановлено необхідні для вирішення справи обставини, висновки, які надав представник відповідач не відповідають обставинам справи. Також відповідачем не спростовано та не наведено жодних обґрунтувань алгоритму визначення розміру перевищення у тонах, наведеного у позовній заяві, та визначених в оскаржуваних постановах. Дані постанови не в повній мірі відповідають вимогам інструкції про порядок їх складення, оскільки не містять такої інформації: у розділі «Установив»: смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь; категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі); суть адміністративного правопорушення, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги; у розділі «Інформація про технічний засіб»: тип обладнання, серійний номер. Як вбачається із змісту постанов, у них міститься «Посилання в інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі». При переході за електронною адресою вказаною в постанові здійснюється вхід до системи «Сервіс перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі», де міститься фотографія транспортного засобу, інформація про номер постанови, інформація про дату порушення, дату винесення постанови, тип порушення (перевантаження на одиночну вісь), зафіксовані порушення, інформація про транспортний засіб та відповідальну особу, що склала постанову. Однак на вищезгаданому веб-сайті за посиланнями наведеними у постановах відсутня постанова в електронній формі. Із інформації, що міститься на «Сервісі перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі», не можливо встановити тип транспортного засобу, повну маса транспортного засобу, фактичне навантаження на одиночну вісь, застосовану при розрахунку перевищення похибку. Матеріали справи також не містять жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не містять ні інформації про тип транспортного засобу, від якого залежить граничний розмір фактичної маси транспортного засобу, рух якого автомобільними дорогами забороняється, ні інформації про фактичну масу (вагу) вказаних в постановах транспортних засобів, ні інформації про фактичне навантаження на здвоєну вісь транспортного засобу, ні інформації про вагу (масу) перевищення встановлених законодавством вагових норм для даного типу транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами. Оскаржувані постанови містять масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимого навантаження на одиночну вісь транспортного засобу з інформацією про фактичне навантаження на одиночну вісь транспортного засобу в момент зважування, однак відповідачем належним чином не обґрунтовано відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження зазначеному розміру перевищення навантаження, визначеному в тоннах. При цьому, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Крім того, інспектором залишено поза увагою вимоги п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, про допустиме перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. З викладеного слідує, що крім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

В судове засідання позивачка не з`явилася, проте подала до суду заяву, у якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, проте подав до суду заяву, у якій просить розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що постановою серії ВМ № 00000814 від 04.11.2021 ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП за те, що 19.10.2021 о 19 год 15 хв, вона, перебуваючи на автодорозі М-06 Київ-Чоп 54 км + 285, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР України, на 23,5%.

Постановою серії ВМ № 00000813 від 04.11.2021 ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП за те, що вона 20.10.2021 о 03 год 36 хв, перебуваючи на автодорозі М-06 Київ-Чоп 54 км + 285, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР України, на 21,5%.

Постановою серії ВМ № 00000815 від 04.11.2021 ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП за те, що вона 20.10.2021, о 03 год 59 хв, перебуваючи на автодорозі М-06 Київ-Чоп 24 км + 100, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР України, на 17,3%.

Згідно з ст. 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до абз. 4 п. 4 цих Правил допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху, ПДР).

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху (в редакції, чинній на час винесення відповідачем оскаржуваних постанов) було передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція ч. 2 ст. 132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, відповідно до змісту наведених вище норм Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова в справі про адміністративне правопорушення є законною лише у випадку її винесення уповноваженим законом органом (посадовою особою) на підставах і в порядку, встановлених законодавством, з умови підтвердження факту вчинення особою правопорушення належними, допустимими та достатніми доками.

Такий обов`язок органів (посадових осіб) Державної служби України безпеки на транспорті, які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, віднесені до їхньої компетенції, кореспондується з їх обов`язками як суб`єктів владних повноважень дотримуватись при прийнятті рішень критеріїв, визначених ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Також відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частинами 2, 3, 4 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 3 Розділу II «Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті», затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до абз. 3 п. 8 розділу II цієї Інструкції постанова та бланк квитанції про сплату адміністративного штрафу, що є невід`ємною частиною цієї постанови, оформлені згідно з додатком 1 до цієї Інструкції, друкуються на паперовому бланку разом із повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа з постановою) та вкладаються у паперовий конверт.

Отже, форма постанови про адміністративне правопорушення повинна відповідати формі, встановленій Додатком № 1 Інструкції.

Так, відповідно до вказаного Додатку № 1 у постанові зазначаються: дата, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, дата і час фіксації здійснення вимірювання, смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь; марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги; суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги; назва технічного засобу, код, тип обладнання, серійний номер.

Відповідно, форма і зміст постанови повинна відповідати Додатку № 1, як визначає вказана Інструкція.

Згідно з п. п. 1, 2 розділу II вказаної Інструкції уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2, 3 статті 132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті. Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова). Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 3 розділу II даної Інструкції під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 8 розділу II Інструкції винесені постанови, що набрали законної сили, разом з метаданими передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 3 розділу IV Інструкції винесені уповноваженими посадовими особами постанови, роздруковані на паперових бланках, обліковуються в автоматичному режимі з використанням засобів системи в Реєстрі адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Однак відповідачем, всупереч вимогам наведених вище норм законодавства, не надано документів, які б містили інформацію про зважування транспортного засобу, визначену в автоматичному режимі під час проведення зважування. Всупереч вимогам Інструкції в оскаржуваних постановах відсутня така інформація: місце вчинення адміністративного правопорушення, дата і час фіксації здійснення вимірювання, смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь; дата, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, дата і час фіксації здійснення вимірювання, смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь; категорія транспортною засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі); суть адміністративного правопорушення, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги; у розділі Інформація про технічний засіб ; тип обладнання, серійний номер. Під час автоматичної фіксації адміністративного правопорушення не було визначено тип транспортних засобів та відповідно не було враховано цю інформацію під час розгляду справи.

Зважаючи на відсутність в оскаржуваних постановах вищезгаданої інформації, визначеної Інструкцією, на думку суду, неможливо з`ясувати в чому полягає суть адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суд погоджується з твердженнями позивача про те, що в оскаржуваних постановах відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б безумовно і належним чином підтверджували вчинення позивачем правопорушень, також відсутній відеозапис руху транспортного засобу, працівниками відповідача не в повній мірі встановлено необхідні для вирішення справи обставини, висновки, які надав відповідач не відповідають обставинам справи, також відповідачем не доведено чи врахована похибка при винесенні постанов, у постановах не описано розрахунку перевищення нормативних параметрів, визначених п. 22.5 Правил дорожнього руху, не надано доказів щодо вимірювання фактичної маси (ваги) транспортних засобів позивача та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів.

Як встановлено судом, оскаржувані постанови містять масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак відповідачем належним чином не обґрунтовано відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження, зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в тоннах.

Крім цього, при винесенні оскаржуваних постанов відповідачем залишено поза увагою вимоги п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, щодо допустимого перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Із наявних матеріалів справи не вбачається можливим з`ясувати на основі чого уповноважена особа прийшла до висновку про перевищення навантаження на здвоєні осі транспортного засобу.

Отже, всупереч вимогам наведених норм відповідач не надав жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 спірних адміністративних правопорушень.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, суд враховує, що Європейський суд з прав людини, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б належним чином підтвердили факт порушення ОСОБА_1 наведених вище вимог Правил дорожнього руху та, відповідно, вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Додатково суд враховує, що, як вказує представник позивача в додатковому письмовому поясненні, постановою Кабінету Міністрів України від 09.02.2022 № 105 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 і 27 червня 2007 р. № 879», яка набула чинності 16.02.2022, внесено зміни, зокрема, до п. 22.5 Правил дорожнього руху, згідно з якими встановлено нові нормативи допустимої фактичної маси на навантаження на осі автомобіля, за яких допускається рух транспортних засобів та їх составів, і з часу набуття чинності цими новими нормативами навіть формально зафіксовані 04.11.2021 навантаження на автомобіль, який належить ОСОБА_1 , у кожному з трьох випадків на даний час не є порушенням вимог п. 22.5 ПДР.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене вище обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку про те, що оскаржені постанови посадової особи Державної служби України з безпеки на транспорті від 04.11.2021 серії ВМ № 00000813, серії ВМ № 00000814 та серії ВМ № 00000815, є необґрунтованими і протиправними, а тому їх слід скасувати і закрити справи про адміністративне правопорушення.

Також згідно з платіжним дорученням від 17.11.2021 № № 202, 203, 204 ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання позовних заяв в розмірі по 454,00 грн за кожну позовну заяву, всього 1362,00 грн, тобто в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу,стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Отже, зважаючи, що суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на її користь слід стягнути судовий збір в розмірі 1362,00 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 10, 118 123, 246 248, 272, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Наталії Геннадіївни по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 04 листопада 2021 року серії ВМ № 00000813, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Наталії Геннадіївни по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 04 листопада 2021 року серії ВМ № 00000814, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Наталії Геннадіївни по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 04 листопада 2021 року серії ВМ № 00000815, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті, , адреса місцезнаходження: м. Київ, проспект Перемоги, 14.

Суддя Д.Б. Поворозник