Справа № 361/8510/21
Суддя: Радзівіл А. Г.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/8510/21
Провадження № 2-а/361/70/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2022року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді Радзівіл А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВПД № 1 Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житоирській області старшого сержанта поліції Орищенко Юрія Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року позивач звернувся до суду із позовом у якому просив визнати поважними причини пропущення строку звернення із адміністративним позовом до Броварського міськрайонного суду Київської області, поновити ОСОБА_1 строк на звернення з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 829223 від 13 вересня 2021 року; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 829223 від13 вересня 2021 року, складену поліцейським СРПП ВПД Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшим сержантом поліції Орищенко Юрієм Вікторовичем, на підставі якої притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст.122, частиною 5 ст. 121, частиною 1 ст. 121, ст. 125 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській областіна користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору.

Свій позов обґрунтовував тим, що 13 вересня 2021 року поліцейський СРПП ВПД Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області старший сержант поліції Орищенко Юрій Вікторович склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 829223 складену стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121, ст. 125 КУпАП.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 829223 вбачається, що 13вересня 2021 року у АДРЕСА_1 водійОСОБА_2 керував даним ТЗ, під час зміни напрямку руху не ввімкнув покажчик повороту, під час зупинки не ввімкнув світлову сигналізацію, не був пристебнутий ременем пасивної безпеки, та були відсутні бризговики, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121, ст. 125 КУпАП. Керуючись положеннями статті 284 КУпАП постановив прийняти по справі рішення, яким застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Позивач зазначив, що розгляд справи про адміністративне правопорушення згідно постанови вказано АДРЕСА_2 , а фабула місця скоєння адміністративного правопорушення містить адресу АДРЕСА_1 , що не відповідає вимогам п. 3 розділу ІІІ Інструкції з оформлення матеріалів про щміністративні правопорушення, затвердженої Наказом МВС № 725 від 27.07.2016 доку.

Відповідно до п. 3 розділу III Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом МВС № 725 від 27.07.2016 року справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП.

Позивач зазначив, що постанова про адміністративне правопорушення у справі серії АБ № 829223 від 13.09.2021 року є незаконною, оскільки відповідачем не були дотримані положення законодавства України щодо оформлення постанови про адміністративне правопорушення, не пред`явлено належних доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, не досліджувалися та не надавалися для ознайомлення докази, які б підтверджували факт скоєння правопорушення, внаслідок чого вказана постанова підлягає скасуванню, так як розгляд справи відбувався з грубим порушенням вимог актів законодавства України, що регулює дорожній рух, встановлює поведінку та правила учасників дорожнього руху, а також підстави, умови та порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності, оскільки інспектором було складено завідомо незаконну постанову, на підставі якої притягнув позивача до адміністративної відповідальності за відсутності самої події адміністративного правопорушення, відсутності жодних доказів, які б могли підтвердити вину позивача в скоєнні адміністративних правопорушень, що потягло за собою прийняття незаконної та необґрунтованої постанови, що полягає в наступному.

Відповідач не проінформував водія про конкретну причину зупинки та його вимога щодо пред`явлення посвідчення водія та інших документів не мала правових підстав, оскільки позивач не вчиняв та не мав наміру вчиняти правопорушення, і інших підстав для перевірки документів у відповідача не було. Будь-яких доказів факту порушення позивачем ПДР України відповідачем не було надано.

Крім того, поліцейський розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу не дав можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі, а також проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, що унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Разом з тим поліцейський склав у відсутності позивача за іншою адресою постанову, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, та не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, внаслідок чого поліцейським були грубо порушені вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП. Позивач вважає, що відповідач порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесена постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається вчинення ОСОБА_1 наступних адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.122, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121, ст. 125 КУпАП.

Позивач зазначив, що суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених при розгляді справи зазначені в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 829223 не відповідає вимогам ч. 2 ст.122, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121, ст. 125 КУпАП.

Вказані в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 829223 перелік пунктів Правил дорожнього руху, а саме: 8.7.3., 2.3 в, 31.4., 10.4 частково не відповідають суті адміністративного правопорушення.

Будь-які дані про те, що позивачем було порушено вимоги правил дорожнього руху, відсутні. Поліцейський не проінформував ОСОБА_1 про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, зазначеної у ст. 35 Закону України Про національну поліцію.

Таким чином, слід прийти до висновку, що позивач ОСОБА_1 не порушував Правил дорожнього руху, оскільки відсутні будь-які належні та допустимі докази про це.

Відповідач належним чином не задокументував факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, а відтак вимога відповідача до позивача про пред`явлення посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб є неправомірною та позивач у свою чергу, не був зобов`язаний виконувати дану вимогу.

Така правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №686/11314/17.

Позивач зазначив, що копія оскаржуваної постанови у вигляді фотокопії була отримана позивачем ОСОБА_1 лише 23 вересня 2021 року, під час ознайомлення захисником, адвокатом Хуторненко Ігорем Миколайовичем з матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 272/918/21, оскільки 13.09.2021 рокуоскаржувана постанови не надавалася поліцейським для ознайомлення ОСОБА_1 , про що свідчить відсутність підпису ОСОБА_1 , а тому строк для звернення до Броварського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом пропущений з поважних причин, який слід вираховувати з дати ознайомлення тобто з 23.09.2021 року.

28 вересня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

03 лютого 2022 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшли письмові пояснення від представника третьої особи начальника відділу правового забезпечення ГУНП в Житомирській області Зотова А.О., в яких він просив відмовити в задоволені позову, та вказав на те, що зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 в м. Андрушівка, по вул. Лисенка, 10 керував транспортним засобом та під час зміни напрямку руху, не увімкнув покажчик повороту, під час зупинки не ввімкнув світлову сигналізацію, не був пристебнутий ременем пасивної безпеки, та були відсутні бризговики, чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 122, ч.ч. 1, 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП, тому у зв`язку із порушенням вищевказаних норм, поліцейським СРПП ВПД №1 Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Орищенком Ю.В., винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбачено передбаченого ч. 2 ст. 122, ч.ч. 1, 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Представник третьої особи у письмових поясненнях зазначає, що підставою зупинки позивача, слугувало не увімкнення покажчика повороту при зміні напрямку руху та керування водієм транспортним засобом з не пристебнутим ременем безпеки, яким обладнаний автомобіль. Даний факт підтверджується відео записом з відео реєстратора службового автомобіля поліцейських. Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", строк зберігання відеозаписів становить: з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА,- 30 діб, а тому на момент написання відзиву та враховуючи великий проміжок часу з дня винесення постанови, відео з реєстратора службового автомобіля відсутнє.

Вивчивши та дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини справи та виниклі правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 13 вересня 2021 року о 01 год. 00 хв. поліцейським СРПП ВПД №1 Бердичівського РВП старшим сержантом поліції Орищенко Ю.В. за адресою м.Андрушівка по вул.Тітова, 34 складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 829223, із якої вбачається, що 13вересня 2021 року в м.Андрушівка по вул. Лисенка 10 водійОСОБА_2 керував даним ТЗ, під час зміни напрямку руху не ввімкнув покажчик поворота, під час зупинки не ввімкнув світлову сигналізацію, не був пристебнутий ременем пасивної безпеки, та були відсутні бризговики, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 8.7.3, ч. 5 ст. 121 2.3.в, ч. 1 ст. 121 31.4, ст. 125 10.4 КУпАП. Керуючись положеннями статті 284 КУпАП постановив прийняти по справі рішення: яким застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

11 листопада 2021 року згідно постанови судді Андрушівського районного суду Житомирської області Палазюк В.М. провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрито відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, встановлено, що у протоколі у справі про адміністративне правопорушення зазначено, що 12 вересня 2021 року о 23 годині 53 хвилин ОСОБА_1 в м. Андрушівка по вулиці Лисенка, керував автомобілем марки RENAULT д.н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також був досліджений відеозапис із нагрудної камери поліцейського.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що того дня їхав на Київ, йому подзвонив ОСОБА_5 , який був в Житомирі, вони зустрілися і разом їхали його автомобілем в м. Сквиру. По дорозі в районі с. Стара Котельня Андрушівського району автомобіль обломався. Вони згадали що в м. Андрушівка проживає знайомий ОСОБА_4 , якому подзвонили щоб їх забрав. Коли їхали по м. Андрушівка. їх зупинили працівники поліції. ОСОБА_4 включив поворот і прийняв вправо. В автомобілі ОСОБА_4 марки Рено трафік вони сиділи так : він справа. ОСОБА_1 по середині, а ОСОБА_4 за кермом. Виходили з авто через праві двері, бо ліва ручка дверей зламалась. ОСОБА_6 почав сперечатися з працівниками поліції, вони запідозрили що він в нетверезому стані і запропонували проїхати в лікарню для освідування, хоча ОСОБА_4 їм повідомляв, що це він був за кермом. Продувати Драгер на місці поліцейський не пропонував.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дав аналогічні покази, підтвердивши, що автомобіль належить йому та він був за кермом, але з автомобіля вийшов перед ОСОБА_1 . Він повідомляв, що був за кермом, але на його повідомлення не звернули увагу. ОСОБА_1 не пропонували на місці пройти освідування, а повезли в лікарню.

Із відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського, копія якого знаходиться в матеріалах справи вбачається, що мигає світло автомобіля і попереду зупиняється автомобіль Рено Трафік. При цьому, з зазначеного відео взагалі не вбачається, хто керував автомобілем, хто з нього виходив, оскільки після зупинки автомобіля відео закінчується і продовжується в лікарні, де лікар вже складає висновок. Тому перевірити правдивість показів свідків суд позбавлений можливості. На слідуючому відео ОСОБА_1 знаходиться в лікарні і пояснює, що не відмовляється від освідування, але вимагає щоб у нього взяли кров, на що чому відмовили, пояснивши підстави за яких здається кров.

З матеріалів справи не вбачається також ознак алкогольного сп`яніння, що наведені поліцейським в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У висновку лікаря зазначено про відсутність запаху алкоголю з порожнини рота. Інші ознаки алкогольного сп`яніння матеріалами справи також не підтверджені, так як акт огляду на стан сп`яніння лікарем не складався.

При цьому ні на місці зупинки транспортного засобу, ні в лікарні не зафіксовано пропозицію ОСОБА_1 продувати прилад вимірювання алкоголю, хоч в акті поліцейського зазначено, що проводилась відеофіксація.

Суд, враховуючи те, що факти наведені в протоколі про адміністративне правопорушення серії № ДПР № 378154 від 13.09.2021 року складеної відносно ОСОБА_1 , не підтверджені належними та допустими доказами, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрив провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді Андрушівського районного суду Житомирської області Палазюк В.М. від 11 листопада 2021 року набрала законної сили.

У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 829223 від 13.09.2021 року складеної відносно ОСОБА_1 зазначено, що ним порушені п.8.7.3., 2.3.в, 31.4, 10.4. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122, ч.ч. 1, 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП.

У п.2.3 в Правил дорожнього руху зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Пункт 31.4 Правил дорожнього руху визначає, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам з наступним переліком систем автомобіля, який налічує сім пунктів, а саме: 31.4.1 Гальмові системи, 31.4.2 Рульове керування, 31.4.3 Зовнішні світлові прилади, 31.4.4 Склоочисники і склообмивачі вітрового скла, 31.4.5 Колеса і шини, 31.4.6 Двигун, 31.4.7 інші елементи конструкції.

Так, п.8.7 Правил дорожнього руху визначає, що світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X- подібні.

У п. 8.7.3 ПДР зазначено, що сигнали світлофора мають такі значення: а) зелений дозволяє рух;б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки-стрілок) у додатковій секції світлофора. Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції,увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він маєперевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків; сигнал у вигляді стрілки, по дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками.

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло;

г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції;

г) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

д) жовтий миготливий сигнал або два жовті миготливі сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали зобороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух;

є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу;

ж) чорні контурні стрілки на червоному і жовтому сигналах не змінюють значення цих сигналів та інформують про дозволені напрямки руху при зеленому сигналі;

з) вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Пункт 10.4 Правил дорожнього руху визначає, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП визначено, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його обороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Вимогами ч. 5 ст. 121 КУпАП визначено, керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не помішувала в митний режим транзиту.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП визначено, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів підчас виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Статтею 125 КУпАП передбачено визначення, інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Закон України Про дорожній рухрегулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 14 зазначеного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України Про дорожній рухвстановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1, 2, 3 і 5 статті 122 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 статті 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (стаття 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Згідно п.1 статті 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Положеннями статей 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 283 КУпАП, в якій встановлені обов`язкові вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, зазначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, вона, в порушення вимог вказаної норми, не містить будь-яких відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відео фіксацію правопорушення, більше того, при складанні вказаної постанови не конкретизовані дії водія, оскільки вказано, що водій під час зміни напрямку руху не ввімкнув покажчик повороту, але не зазначено при яких обставинах та як це відбувалось.

Відповідно до статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. А питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оскільки в межах даного провадження не існує взагалі ніяких доказів, як то фотографій чи відеозапису, на яких зафіксована подія вчинення позивачем адміністративного правопорушення чи обставин, що її обумовили, тому і підстав вважати доведеною позицію відповідача також немає.

Резюмуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем не надано будь-яких доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на виконання вимог чинного законодавства, зокрема, вищезазначених правових положень та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року, в матеріалах справи не міститься жодного належного доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за які передбачені вимогами ч. 2 ст. 122 КУпАП , ч.ч. 1, 5 ст. 121 КУпАП та ст. 125 КУпАП.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

У даному випадку, відповідачем не доведено правомірність своїх дій та не надано обґрунтованих доводів щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача, відповідно до норм чинного законодавства, відповідачем відзив на позов не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 829223 від13 вересня 2021 року, складена поліцейським СРПП ВПД Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшим сержантом поліції Орищенко Юрієм Вікторовичем, на підставі якої притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст.122, частиною 5 ст. 121, частиною 1 ст. 121, ст. 125 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.,є незаконною та підлягає скасуванню.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 статті 6 КАС України).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у статті 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зважаючи, що судом не встановлено належних доказів, що доводять факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд, вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є протиправною та наявні підстави для її скасування.

Щодо строків звернення до суду із вказаним позовом слід зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів справи 21 вересня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Хуторненко І.М. був укладений договір про надання правової допомоги за № 21/09/21.

Згідно п.п. 2.1.2. вказаного договору передбачає захист прав та інтересів клієнта у Андрушівському районному суді Житомирської області, Житомирському апеляційному суді у справі № 272/918/21 стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

22 вересня 2021 року виданий ордер серії КС № 880221 на представлення інтересів ОСОБА_1 адвокатом Хуторненко І.М. у Андрушівському районному суді Житомирської області.

У змісті позовної заяви позивач зазначає, що його адвокатом при ознайомленні із матеріалами справи № 272/918/21 у Андрушівському районному суді Житомирської області була отримана фотокопія оскаржуваної постанови 23 вересня 2021 року, поліцейським під час її складання йому не вручалась, а тому він був позбавлений можливості вчасно подати позов до суду, та направив його лише 26 вересня 2021 року, скориставшись допомогою адвоката.

Відповідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно ч.1, 4 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Наведені у позовній заяві причини пропущеного строку для звернення до суду із вказаним позовом суд вважає поважними, а тому задовольняє заяву про поновлення такого строку.

Керуючись ч. 2 ст.122, ч. 5 ст. 121, частиною 1 ст. 121, ст. 125 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 241, 242, 246, 255, 286, 295, 297Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов, - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 829223 від 13 вересня 2021 року.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 829223 від13 вересня 2021 року, складену поліцейським СРПП ВПД Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшим сержантом поліції Орищенко Юрієм Вікторовичем, на підставі якої притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст.122, частиною 5 ст. 121, частиною 1 ст. 121, ст. 125 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.,- скасувати, а провадження у справі - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Радзівіл А.Г.