Справа № 120/18628/21-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 квітня 2022 р. Справа № 120/18628/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання незаконними та скасування наказів, поновленя на роботі,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі ГУНП у Вінницькій області), у якому просив:

визнати незаконним та скасувати пункт 1 наказу начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 2129 від 11.11.2021 року "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Жмеринського РВП та відділення поліції № 1 Жмеринського РВП», в частині застосування до поліцейського-водія сектору логістики Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 189 о/с від 19 листопада 2021 року "Про звільнення зі служби в поліції сержанта поліції ОСОБА_1 , на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" з посади старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області";

поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського - водія сектору логістики Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що пунктом 1 наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 2129 від 11.11.2021 року "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Жмеринського РВП та відділення поліції № 1 Жмеринського РВП" за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1,2, частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», до позивача було застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 189 о/с від 19.11. 2021 року, позивача звільнено зі служби в поліції, за пунктом 6 ( у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення ) частини 1 статті 77 Закону України « Про Національну поліцію». Підставою такого звільнення зазначено наказ ГУНП у Вінницькій області від 11.11.2021 № 2129.

Позивач вважаючи накази відповідача в частині звільнення зі служби та у частині застосування до нього дисциплінарного стягнення протиправними, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 22.12.2021 року, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. Цією ж ухвалою витребувано у відповідача докази, а саме: матеріали службового розслідування, проведеного за фактом ДТП, яка малі місце 11.10.2021 року, о 04-40 годині, по вулиці Центральній, в селі Іванівці Жмеринського району Вінницької області, за участю поліцейського-водія сектору логістики Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, сержанта поліції Слободяна О.О.

12.01.2022 року представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, якому зазначено, що наказом ГУНП у Вінницькій області від 19.11.2021 № 189 о/с "По особовому складу" позивача звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Підставою для прийняття зазначеного наказу слугував висновок службового розслідування від 09.11.2021, яким було встановлено обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, зокрема:

11.10.2021 о 04:59 до чергової частини ГУНП у Вінницькій області з відділення поліції № 1 Жмеринського РВП надійшла інформація про дорожньо - транспортну пригоду з потерпілими за участі працівника поліції ОСОБА_1 .

За вказаним фактом слідчим відділення ВП № 1 Жмеринського РВП внесено відомості до ЄРДР під № 0000179 за ч. 1 ст. 286 КК України, а у ОСОБА_1 відібрано зразки крові для проведення судово-токсикологічної експертизи.

Відповідно до висновку експерта від 20.10.2021 № 2840, при судово - медичній експертизі крові ОСОБА_1 , методом газово-рідинної хроматографії, виявлено етиловий спирт у концентрації 0,8 проміле.

Службовим розслідуванням установлено, що сержант поліції ОСОБА_1 при наданні пояснень з приводу обставин, у результаті яких трапилась ДТП, проявив нещирість, не бажав встановити істину допущених ним порушень, що вказує на його низькі моральні якості як поліцейського.

Також відповідач зазначає, що підставою для призначення службового розслідування стало вчинення сержантом поліції ОСОБА_1 дій, сутність яких полягає у порушенні службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості та дій, які суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського, такі дії указують про реальну наявність у поведінці сержанта поліції ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, яка спричинила шкідливі наслідки та причинного зв`язку між ними і дією порушника дисципліни.

Відповідач вказує, що у діях сержанта поліції ОСОБА_1 убачаються адміністративні правопорушення, передбачені частиною 6 статті 121 та частиною 1 статті 126 КУпАП, оскільки останній також керував транспортним засобом, який не зареєстрований або не перереєстрований в Україні в установленому порядку (пункт 30.1. ПДР) та не маючи поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 2.1. г).

Також відповідач наголошує про те, що у позовній заяві ОСОБА_1 помилково зазначає, що службове розслідування за фактом ДТП призначено та проводилось у відповідності до наказу МВС України від 12.03.2013 № 230 яким затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, оскільки вказана інструкція втратила чинність, а службове розслідування було проведено відповідно до вимог Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893.

У тому числі, відповідач вказує, що позивач безпідставно зазначає, що йому не надали для ознайомлення матеріали службового розслідування, оскільки ОСОБА_1 було подано заяву про ознайомлення із матеріалами службового розслідування і на зворотному боці вказаної заяви, існує власноручно написаний текст про те, що позивач ознайомлений з матеріалами службового розслідування. З іншими заявами та рапортами ОСОБА_1 до ГУНП не звертався.

Таким чином, при прийняті оскаржуваного наказу ГУНП у Вінницькій області діяло в межах та у спосіб встановлений законодавством, тому підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Разом з тим дата постановлення судового рішення у цій справі обумовлена перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) відповідно до наказу Вінницького окружного адміністративного суду № 027-в/к від 09.03.2022 року у відпустці в період з 09.03.2022 по 25.03.2022 включно, згідно наказу № 034-в/к від 21.03.2022 року суддя відкликана з відпустки з 21.03.2022 по 25.03.2022, відповідно до наказу № 038-в/к від 01.04.2022 року суддя перебувала у відпустці з 04.04.2022 по 06.04.2022.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши інші докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Наказом ГУНП У Вінницькій області № 36 о/с від 25.02.2020 ОСОБА_1 прийнято на службу до Національної поліції України.

05.03.2020 ОСОБА_1 склав Присягу працівника Національної поліції України.

Наказом ГУНП У Вінницькій області № 18 о/с від 03.02.2021 відповідно до п. 3 (за ініціативою поліцейського) ч. 1 ст. 65 Закону України ""Про Національну поліцію" призначено капрала поліції ОСОБА_1 поліцейським -водієм сектору логістики Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, з 08.02.2021.

11.10.2021 о 04:59 до чергової частини ГУНП у Вінницькій області з відділення поліції № 1 Жмеринського РВП надійшла інформація про дорожньо - транспортну пригоду з потерпілими за участю працівника поліції водія Жмеринського РВП (з дислокацією у ВП №1 Жмеринського РВП) капрала поліції ОСОБА_1 , спеціальний жетон № 0159431 на службі в поліції з 25.02.2020, на посаді з 04.01.2021, (ЄО відділення поліції № 1 Жмеринського РВ ГУНП у Вінницькій області № 3660 від 11.10.2021).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ та забою головного мозку, госпіталізований до реанімаційного відділення КНП «Барська міська лікарня» у стабільному стані.

За вказаним фактом слідчим відділення ВП № 1 Жмеринського РВП внесено відомості до ЄРДР під № 0000179 за ч. 1 ст. 286 КК України, а у ОСОБА_1 відібрано зразки крові для проведення судово-токсикологічної експертизи.

Відповідно до висновку експерта від 20.10.2021 № 2840, при судово - медичній експертизі крові ОСОБА_1 , методом газово-рідинної хроматографії, виявлено етиловий спирт у концентрації 0,8 проміле.

На підставі зазначеної інформації Наказом ГУНП у Вінницькій області № 1509 від 12.10.2021 року призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин події та виявлення можливих порушень службової дисципліни, допущених поліцейськими ГУНП у Вінницькій області.

У ході проведення службового розслідування установлено, що 11.10.2021 приблизно о 04:40 сержант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи поза службою у цивільному одязі, рухаючись автомобілем марки «Mazda 3», номерний знак НОМЕР_1 (реєстрація Литовської Республіки) по вул. Центральній у с. Іванівці, Барської міської територіальної громади, Жмеринського району, біля будинку № 57, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, у результаті чого не впорався з керуванням та допустив виїзд за межі проїзної частини дороги, а у подальшому наїзд на паркан, унаслідок чого автомобіль перекинувся на дах (ЄО відділення поліції № 1 Жмеринського РВП від 11.10.2021 № 3659, 3660 та 3661).

ОСОБА_1 було надано пояснення, у яких він зперечив право власності на вказаний автомобіль, оскільки автомобіль був куплений його відчимом для його брата ОСОБА_2 , але оформився на його ім`я. При цьому, ОСОБА_1 повідомив, що страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на його ім`я не укладався. Факт вживання алкоголю напередодні ДТП ОСОБА_1 категорично заперечив, а виявлення алкоголю у крові пояснити не зміг.

Службовим розслідуванням установлено, що сержант поліції ОСОБА_1 при наданні пояснень з приводу обставин, у результаті яких трапилась ДТП, проявив нещирість, не бажав встановити істину допущених ним порушень, що вказує на його низькі моральні якості як поліцейського. Також ОСОБА_1 порушено вимогу пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Також встановлено, що сержант поліції ОСОБА_1 , як і всі поліцейські відділення поліції № 1 Жмеринського РВП були ознайомлені з вимогами щодо дотримання службової дисципліни та недопущення грубих дисциплінарних проступків. Зокрема, їм наголошувалось на тому, що у разі керування транспортними засобами у стані сп`яніння до винних буде застосовуватись дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Отже, за таких умов, вина сержанта поліції ОСОБА_3 у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто останній розумів протиправність своїх дій та свідомо допускав настання несприятливих наслідків. Це порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та ігнорування ним вимог законодавства.

Також, у діях сержанта поліції ОСОБА_1 убачаються адміністративні правопорушення, передбачені частиною 6 статті 121 та частиною 1 статті 126 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом, який не зареєстрований або не перереєстрований в Україні в установленому порядку (пункт 30.1. ПДР) та не маючи поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 2.1. г).

За наслідками проведення службового розслідування дисциплінарною комісією складено висновок, затверджений 09.11.2021 року начальником ГУНП у Вінницькій області, відповідно до якого встановлено:

порушення службової дисципліни з боку сержанта поліції ОСОБА_1 ;

за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1, 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", застосувати до поліцеського -водія сектору логістики Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Пунктом 1 наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 2129 від 11.11.2021 року "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Жмеринського РВП та відділення поліції № 1 Жмеринського РВП" за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1, 2, частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», до позивача було застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 189 о/с від 19.11. 2021 року, позивача звільнено зі служби в поліції, за пунктом 6 ( у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення ) частини 1 статті 77 Закону України « Про Національну поліцію». Підставою такого звільнення зазначено наказ ГУНП у Вінницькій області від 11.11.2021 № 2129.

Позивач вважаючи накази відповідача в частині звільнення зі служби та у частині застосування до нього дисциплінарного стягнення протиправними, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію", Законом України "Про дисциплінарний статут Національної поліції України" та Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями частини 1 ст.59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно ст. 18 Закону України "Про Національну поліції", поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Додаткові обов`язки, пов`язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Статтею 64 Закону передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 року (далі - Статут).

Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Згідно зі ст. 12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (ст.1 Статуту).

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Відповідно до ст.11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 13 Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

Статтями 14-19 Статуту, а також Наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2018 року № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807, яким затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (набув чинності 21.12.2018 року), унормовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Аналогічні підстави призначення службового розслідування містяться і у Порядку проведення службових розслідувань.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч.7,8 ст.19 Статуту).

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 (далі - Правила) під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Оскаружючи спірні накази, позивач, як підстави позову, зазначає:

відмову службових осіб відповідача у виготовленні копій окремих документів службового розслідування;

не погодженням із висновком експертизи відповідно до якого виявлено у крові позивача спирт;

відсутність доведення факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передачено ст.130 КУпАП (протокол не складався, рішення суду не прийнято);

за фактом дорожньо-транспортної пригоди порушено кримінальну справу, але станом на час подання позову рішення у справі не прийнято;

службовим розслідуванням не доведено факту порушення ним службової дисципліни, виходячи з її дефініції у ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції.

Даючи правову оцінку зазначеним підставам, суд зазначає наступне.

Щодо ненадання копій документів службового розслідування, то такі доводи суд відхиляє, оскільки відповідачем до відзиву надано копію заяви позивача про ознайомлення з матеріалами службового розслідування. На звороті заяви міститься відмітка від 06.12.2021 про ознайомлення позивача з матеріалами службового розслідування. Позивачем до позову не додано будь-яких доказів щодо його звернення із іншими заявами, зокрема щодо виготовлення копій документів.

Що стосується не погодження із висновком експерта №2840, відповідно до якого у крові ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт у концентрації 0,8%, по позивачем у позовній заяві не наведено жодного конкретного аргумента, який би міг спростувати такий висновок чи поставити його під сумнів.

Щодо недоведеності порушення службової дисципліни, не притягнення позивача до адміністративної відповідальності та відсутності рішення суду у кримінальній справі, то суд доходить наступних висновків.

Так підставою для звільнення позивача зі служби слугувало скоєння ним дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1, 2, частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та частини 1 статті 77 Закону України « Про Національну поліцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Зідно із п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

Відповідно до ст.12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За вчинення дисциплінарного проступку до особи порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення із служби в поліції.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Однією із підстав для звільнення поліцейського відповідно до п.6 ч. 1 ст.77 Закону України" Про Національну поліцію" є звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ст.11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Таким чином, притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, або кримінального правопорушення на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, є окремими підставами для звільнення із органів внутрішніх справ, не пов`язаними (не зумовленими) із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності.

Суд звертає увагу на те, що вчинення працівником поліції діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до працівників поліції, установлені у статті 13 Дисциплінарного статуту.

Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходу за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судами насамперед в тому, чи таке рішення прийнято в межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях особи є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) з учиненим особою діянням.

При цьому, вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи, отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Суб`єкт владних повноважень, у свою чергою, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому, саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення, не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Отже, суд дійшов висновку про те, що у випадку, що розглядається, відсутність обвинувального вироку в кримінальній справі відносно позивача не впливає на наявність чи відсутність у його діянні складу дисциплінарного проступку.

Зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, можна зробити висновок, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Позивач прийняв присягу працівника поліції та добровільно взяв на себе підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і які він повинен дотримуватися.

Отже, наведені фактичні обставини, які були встановлені судом під час розгляду справи, підтверджені належними доказами, які були досліджені та долучені до матеріалів справи, свідчать про те, що позивачем у справі було допущено грубе порушення службової дисципліни, а саме вимог вимог частини 1, пунктів 1, 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", а також вимог частини 6 статті 121 та частини 1 статті 126 КУпАП.

Суд доходить висновку, що обраний вид дисциплінарного стягнення відповідає характеру проступку, обставинам, за яких він був вчинений, ступеню вини позивача, та обставинам, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, ставлення позивача до служби.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані накази відповідача прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені діючим законодавством, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Беручи до уваги те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині поновлення його на посаді є похідними від позовних вимог про визнання наказів про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення протиправними, в їх задоволенні також слід відмовити.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання незаконними та скасування наказів, поновленя на роботі - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050)

Повне судове рішення складено та підписано суддею 28.04.2022

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна