Справа № 420/20255/21
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2022 р.м. ОдесаСправа № 420/20255/21

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
13.01.2022 року;
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перерахунок пенсії від 08.07.2021 року щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років з 90% до 70% грошового забезпечення та обмеження пенсії граничним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення, визначеного на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії № ЮО73557 від 15.02.2021 року, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, без обмеження граничним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), що становить 27997,2 грн.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України виплатити різницю в пенсії за минулий час з 01.04.2019 року по час проведення перерахунку з урахуванням фактично виплачених сум;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеський області на користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та одержує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пенсія позивачу була призначена у розмірі 90% від відповідного грошового забезпечення. Під час перерахунку з квітня 2019 року пенсії Управлінням зменшено відсотковий розмір пенсії та застосовано обмеження виплати максимальним розміром.

Позивач вказує, що порядок та розмір пенсії військовослужбовців та прирівняних до них осіб врегульований Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і можуть коригуватись виключно шляхом внесення змін до цього закону та законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Органом пенсійного фонду проігноровано висновки Конституційного Суду України, якими визнано неконституційними норми закону, спрямовані на обмеження максимальним розміром пенсії вказаної категорії осіб. У тому числі, відповідачем протиправно залишено поза увагою, що відсотковий показник пенсії визначається під час її призначення та є незмінним під час перерахунку соціальних виплат. З огляду на те, що дії Управління фактично нівелюють соціальною гарантією держави забезпечити належні умови пенсійного забезпечення, позивач вимушений звернутись до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року обмеження перерахованої пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність та зменшення основного розміру пенсії за вислугу років з 90% до 70% грошового забезпечення.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 01.04.2019 року пенсії за вислугу років ОСОБА_1 перерахованої на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 15.02.2021 року № ЮО73557 в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з врахуванням раніше виплачених сум.

Стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 908 грн.

В решті позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обмеження розміру пенсії позивача до десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, не ґрунтуються на положеннях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" 06.12.2016 року № 1774-VIII, оскільки аналогічні за суттю та змістом обмеження, передбачені частиною 7 статті 43 Закону від 09.04.1992 року №2262-XII, визнанні неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016.

Акцентуючи увагу на тому, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону, враховуючи спеціальний характер Закону України №2262-XII по відношенню до спірних правовідносин, суд першої інстанції визначив, що під час перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення. Натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної вислуги років, є незмінним.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи та чинним положенням як Закону України від 09.04.1992 року №2262-XI так і Закону України від 08.07.2011 року №3668-VI в частині визначення розміру пенсії відповідної категорії осіб та меж виплати пенсії, наявність обов`язку органу щодо врахування норм цих актів при обчисленні і виплаті пенсії.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 з 1991 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пенсія позивачу була призначена у розмірі 90% від відповідного грошового забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року по справі №420/5284/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату з 01.04.2019 р. пенсії з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії № ЮО73557 від 15.02.2021 р., виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки з урахуванням раніше проведених виплат..

Згідно протоколу з пенсійної справи №ЮО073557, на виконання вказаного судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 08.07.2021 року проведено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року із суми грошового забезпечення для обчислення пенсії відповідно до довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО73557 від 15.02.2021 року.

Так, з урахуванням доплат та надбавок, після перерахунку підсумок пенсії з 01.04.2021 року становить 21441,43 грн. При виплаті пенсія обмежена максимальним розміром 14970 грн. З серпня 2018 року визначено до виплати пенсію в межах 18540 грн.

Під час визначення розміру пенсії Управління виходило з 70% грошового забезпечення.

Оскільки орган пенсійного фонду не здійснив належне нарахування соціальних виплат, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав на належне пенсійне забезпечення.

Спірним у цій справі є застосування відсоткового розміру пенсії на підставі Закону України від 09.04.1992 року №2262-XI в редакції, яка діє на момент перерахунку пенсії, та Закону України від 08.07.2011 року №3668-VI в частині застосування максимального розміру пенсії під час її виплати.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII.

Відповідно до п. «а» ч. 1, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII (в редакції, яка діяла на момент призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років у розмірі 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

В рішенні Конституційного Суду України від 05.04.2001 року по справі №1-16/2001 визначено, що Конституцією України закріплено принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Отже, колегія суддів зазначає, що при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Зміни у законодавстві не впливають розмір пенсії позивача, встановлений під час її призначення, у зв`язку із чим колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що дії Управління під час виплати позивачу пенсії та зменшення відсоткового розміру пенсії не відповідають критерію обґрунтованості і правомірності.

Також, порядок обчислення пенсії вказаної категорії осіб врегульований Розділом V Закону від 09.04.1992 року №2262-XII.

На момент прийняття Закон від 09.04.1992 року №2262-XII не містив положень щодо застосування максимального розміру при обчисленні та виплаті пенсії.

Зміни стосовно виплати пенсії вказаній категорії осіб у максимальному розмірі введені з 01.01.2008 року із набранням чинності Законом України від 28.12.2007 року №107-VI.

Так, пунктом 29 Розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України від 28.12.2007 року №107-VI доповнено частиною 5 статтю 43 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII.

У зв`язку із вказаними доповненнями, частина 5 статті 43 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII передбачала, що максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Конституційного Суду від 22 травня 2008 року по справі №10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (254к/96-ВР) (є неконституційними), положення статті 67 розділу I, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та пункту 3 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Таким чином, передбачення у статті 43 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII застережень щодо максимального розміру пенсії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду від 22.05.2008 року по справі №10-рп/2008.

Водночас, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI частину 5 статті 43 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII викладено в такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Наведені обставини свідчать про те, що Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI вносились зміни у частину 5 статті 43 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII, положення якої з 22 травня 2008 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Неконституційність виплати пенсії вказаної категорії осіб в межах максимального розміру за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, по 31 грудня 2017 року (на підставі доповнень згідно Закону України від 24.12.2015 року №911-VIII та Закону України від 06.12.2016 року №1774-VIII) встановлена і на підставі Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року по справі №7-рп/2016.

Наведені обставини свідчать про те, що доповнення, а також подальші зміни у статтю 43 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII в цілому визнані такими, що не відповідають Конституції України, а відтак не підлягають застосуванню під час перерахунку пенсії позивачу.

Положеннями Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI внесені зміни у норми Закону, які визнані такими, що Конституції України не відповідають, а отже не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

Посилання апелянта на висновки Верховного Суду України в ухвалі від 06 березня 2017 року по справі №490/5309/16-а, постановах Верховного Суду від 14 березня 2018 року по справі №183/342/17, від 03 квітня 2018 року по справі №361/4922/17, від 24.06.2020 року по справі №580/234/19 не змінюють правового регулювання правовідносин, що виникли у цій справі, оскільки предметом перевірки правильності застосування судами норм законодавства у вказаних справах виникли з приводу застосування обмежень максимальним розміром соціальних виплат позивачів, пенсії яких були призначені за правилами Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про прокуратуру», Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня.

Не знаходять свого обґрунтованого підтвердження і доводи апелянта щодо не врахування судом першої інстанції під час розподілу на користь позивача судових витрат положень ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки такі процесуальні дії суду у повній мірі відповідають ст. 139 КАС України.

Враховуючи наведене, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до ст. 316 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв