Справа № 149/488/22
Суддя: Войнаревич М. Г.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/488/22
Провадження №2-а/149/12/22
Номер рядка звіту 129
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.04.2022 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Войнаревича М. Г.

за участі секретаря Паламарчук Л. В.

сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Костюка С. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Цюрпіти Олега Анатолійовича, ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до інспектора СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Цюрпіти Олега Анатолійовича (відповідач 1), ГУНП у Вінницькій області (відповідач 2) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою серії ГАБІ № 090244 від 11.02.2022 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, зокрема за появу в громадському місці в нетверезому стані. Позивач зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, оскільки в оскаржуваній постанові не зазначено які саме його дії ображали людську гідність та громадську мораль. Також, в оскаржуваній постанові не зазначено, а до постанови не додано жодних доказів на підставі яких відповідач 1 дійшов висновку про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП. При цьому, позивач зазначає, що відповідачем 1 протиправно та безпідставно застосовано до нього захід забезпечення провадження в справі про адміністративне правопорушення у виді адміністративного затримання під час якого застосовано заходи фізичного впливу та спеціальні засоби обмеження рухомості - кайданки. При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач 1 відмовив в задоволенні клопотання про надання можливості скористатися юридичною допомогою адвоката, чим порушив його право на захист. Приймаючи до уваги наведені обставини, позивач просить: 1. визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову; 2. визнати дії відповідача 1 щодо адміністративного затримання, - протиправними; 3. стягнути з відповідача 2 судові витрати в розмірі 3496,20 грн, з яких: 496,20 грн - судовий збір; 3000 грн - витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Ухвалою суду від 22.02.2022 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачам визначено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

28.03.2022 представник відповідача 2 подав відзив на позовну заяву, узагальнені доводи котрого зводяться до того, що оскаржувана постанова є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.

08.04.2022 відповідач 1 подав відзив на позовну заяву, узагальнені доводи котрого зводяться до того, що 10.02.2022 близько 22:59, під час чергування в складі ГРПП, він отримав повідомлення про те, що між працівниками ЦВКС "Хмільник" виник конфлікт із ОСОБА_1 , який намагався проникнути на територію санаторію. Прибувши на місце події було встановлено, що ОСОБА_1 відсутній на місці події. В подальшому, близько 23:47 надійшло повідомлення від охоронника ЦВКС "Хмільник" про те, що на територію санаторію, через паркан, проник невідомий чоловік. Прибувши на місце події було встановлено, що невідомим чоловіком виявився ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе неадекватно, на неодноразові зауваження і вимоги залишити територію санаторію та пройти до службового автомобіля для оформлення необхідних матеріалів відмовився, почав шарпати за форменний одяг та чинити опір внаслідок чого до нього були застосовані заходи примусу та доставлено до КНП "Хмільницька ЦЛ" для проведення огляду. За результатами огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння - 1,81 проміле. Після проведення огляду ОСОБА_1 доставлено до Хмільницького РВП для оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Про затримання ОСОБА_1 було повідомлено Центр надання безоплатної вторинної правової допомоги. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення жодних заяв чи клопотань від ОСОБА_1 не надходило, а тому відносно нього було винесено оскаржувану постанову, яка є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали та просили задовольнити позов.

Відповідач 1 та представник відповідача 2 в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяв, клопотань не подали.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КУпАП розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, - тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у появі в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид вжитого напою, що містив алкогольну складову, а також місце його вживання (це може бути будь-яке громадське місце, навіть те, де розпивання алкогольних напоїв не заборонено.

Водночас не можна кваліфікувати появу у п`яному вигляді лише за ознаками стану сп`яніння в громадському місці, якщо поведінка особи не ображає людську гідність і громадську мораль.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (ч. 2 ст. 283 КУпАП).

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 р. у справі № 338/1/17.

З оскаржуваної постанови серії ГАБІ № 090244 від 11.02.2022 встановлено, що 11.02.2022 близько 23:45 год ОСОБА_1 перебував в м. Хмільник по вул. 1-го Травня, на території військового санаторію, в нетверезому стані, чим ображав людську гідність та громадську мораль, внаслідок чого його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. Вказану в постанові дату скоєння адміністративного правопорушення - 11.02.2022, суд вважає механічною помилкою, допущеною посадовою особою при винесенні постанови, оскільки у судовому засіданні, встановлено, що подія мала місце - 10.02.2022.

При цьому, з пояснень допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , який працює охоронником ЦВКС "Хмільник", встановлено, що 10.02.2022 близько 21:00 години він запобіг спробі невідомої особи проникнути на територію санаторію, однак, в подальшому, а саме біля 23-ї години, дана особа проникла на територію санаторію через паркан та перебуваючи на території санаторію поводила себе зухвало, висловлювалась нецензурною лайкою, на зауваження залишити територію санаторію не реагувала, а тому він був змушений викликати поліцію. Прибувши на місце події поліцейські зробили невідомій особі, якою виявився ОСОБА_1 , зауваження припинити протиправну поведінку, однак останній на зауваження поліцейських не відреагував та продовжував висловлюватися нецензурною лайкою, внаслідок чого поліцейські попередили його про застосування до нього спеціальних засобів, однак останній продовжив протиправну поведінку, а тому поліцейські застосували до нього кайданки та посадили до службового автомобіля.

Крім того, з наведених у позовній заяві обставин, відтворених відеозаписів із нагрудної камери поліцейського, а також довідки КНП "Хмільницька "ЦЛ" № 109 від 10.02.2022 встановлено, що позивача було доставлено до КНП "Хмільницька "ЦЛ" та за наслідками проведеного огляду встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння - 1,81 проміле.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що позивач перебував в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння, а його поведінка явно порушувала загальновизнані норми, суд приходить до висновку, що подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП та вина ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджені належними доказами.

Щодо застосування до позивача заходів забезпечення провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляються її родичі, а на її прохання також власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган. Органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника (ч. 1 ст. 261 КУпАП).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 262 КУпАП адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може провадитися органами внутрішніх справ при вчиненні злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі поліцейського (ч. 1 ст. 185 КУпАП), а також при розпиванні спиртних напоїв у громадських місцях чи появі у громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль (ч. 1 ст. 178 КУпАП).

З протоколу про адміністративне затримання серії АА № 140721 від 10.02.2022 встановлено, що позивач був затриманий 10.02.2022 о 23:55 год у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КУпАП. Про місце перебування позивача родичі не були повідомлені, оскільки позивач відомостей не надав. Про адміністративне затримання позивача повідомлено центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, зокрема те, що адміністративне затримання позивача провадилося інспектором при появі у громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, що супроводжувалось злісною непокорою законному розпорядженню чи вимозі поліцейського, суд приходить до висновку, що адміністративне затримання позивача є виправданим та відповідало законній меті - складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо порушення права на захист.

За змістом ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч 1, 2 ст. 178 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право заявляти клопотання та при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

З відтвореного відеозапису із нагрудної камери поліцейського встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач виявив бажання скористатись правовою допомогою адвоката, однак поліцейський не надав йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, що свідчить про порушення права на захист останнього.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що інспектор порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладена та приймаючи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови, в задоволенні іншої частини позовних вимог належить відмовити.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем понесено судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 496,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн, а тому дані витрати у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню з ГУНП у Вінницькій області на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 178, 222, 251, 260, 261, 262, 268, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 79, 132, 139, 162, 205, 246, 250, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 090244 від 11.02.2022, винесену інспектором СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Цюрпітою Олегом Анатолійовичем відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, - визнати протиправною та скасувати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ГУНП у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Хмільницьким МВ УМВС України у Вінницькій області 22.08.2011, РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 496,20 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суд може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду буде складено 28.04.2022.

Суддя Михайло ВОЙНАРЕВИЧ