Справа № 240/10301/21
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 квітня 2022 року
м. Київ
справа № 240/10301/21
адміністративне провадження № К/990/9417/22
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2022 року у справі №240/10301/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 пред`явив позов до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, у якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у незастосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні в період з 1 січня 2019 до 24 квітня 2021 року включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 вказаної постанови;
2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок його грошового забезпечення та доплатити:
2.1) за період з 1 січня 2019 до 31 грудня 2019 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу: 3550,00 грн на місяць та окладу за військовим званням: 1040,00 грн на місяць, визначених з урахуванням пункту 1 примітки Додатку1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на 1 січня 2019 року, на відповідні тарифні коефіцієнти;
2.2) за період з 1 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат сум грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу: 3890,00грн на місяць та окладу за військовим званням: 1140,00 грн на місяць, визначених з урахуванням пункту 1 примітки Додатку 1 та примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 1 січня 2020 року, на відповідні тарифні коефіцієнти;
2.3) за період з 1 січня 2021 року до 8 лютого 2021 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу: 4200,00 грн на місяць та окладу за військовим званням 1230,00 грн на місяць, визначених з урахуванням пункту 1 примітки Додатку 1 та примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 1 січня 2021 року, на відповідні тарифні коефіцієнти;
2.4) за період з 1 січня 2019 року до 24 квітня 2021 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу в період з 1 січня 2019 року до 31 грудня 2019 року 3550,00 грн на місяць, з 1 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року 3890,00 грн на місяць, з 1 січня 2021 року до 24 квітня 2021 року 4200,00 грн на місяць, та розміру окладу за військове звання з 1 січня 2019 року до 31 грудня 2019 року 1230,00 грн на місяць, з 1 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року 1140,00 грн на місяць, з 1 січня 2021 року до 24 квітня 2021 року 1230,00 грн на місяць, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на 1 січня 2019 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 1 січня 2020 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 1 січня 2021 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;
2.5) належну з урахуванням проведених раніше виплат грошову компенсацію за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки у зв`язку зі звільненням з військової служби, нараховану із грошового забезпечення, обчисленого Із розміру посадового окладу: 4200,00 грн та розміру окладу за військове звання: 1230,00 грн, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 1 січня 2021 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;
2.6) належну з урахуванням проведених раніше виплат одноразову грошову допомогу, передбачену частиною другою статті 15 закону №2011-ХІІ у зв`язку зі звільненням з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на день звільнення, обчисленого із розміру посадового окладу: 4200,00 грн та розміру окладу за військове звання: 1230,00 грн, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2021 рік" на 1 січня 2021 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2022 року, позов задоволено частково:
1) визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати позивачу з 29 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 1 січня 2020 року;
2) зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити з 29 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року перерахунок позивачу грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
3) визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати позивачу з 1 січня 2021 року до 24 квітня 2021 року грошового забезпечення, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 1 січня 2021 року;
4) зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити з 1 січня 2021 року до 24 квітня 2021 року перерахунок позивачу грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
5) у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її за допомогою засобів поштового зв`язку 6 квітня 2022 року.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність її повернення з таких підстав.
Згідно із частиною третьою статті 55 КАС України, юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Відповідно до частин першої, третьої статті 59 КАС України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, серед іншого, довіреністю фізичної або юридичної особи, зокрема, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Частинами шостою, восьмою цієї ж норми визначено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Судом встановлено, що касаційна скарга підписана командиром Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ОСОБА_2 . Проте у матеріалах касаційної скарги жодного документу в підтвердження його повноважень немає.
Згідно з частиною першою статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" від 15 травня 2003 року №755-IV Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.
Судом вчинено дії щодо підтвердження наявності у Я. Лермана повноважень на підписання та подання касаційної скарги у порядку самопредставництва Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України.
Так, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня інформація про Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) та відповідно про особу, яка має право вчиняти дії від її імені.
З огляду на викладене, право ОСОБА_3 на підписання та подання касаційної скарги як командира Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України не підтверджено.
Згідно з пунктом першим частини п`ятої статті 332 КАС України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
За таких обставин, суддя не вбачає підстав для прийняття до розгляду вказаної касаційної скарги, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.
Враховуючи вимоги пункту першого частини п`ятої статті 332 КАС України, касаційну скаргу належить повернути.
Керуючись статтею 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2022 року у справі №240/10301/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

………………………….
Н.М. Мартинюк,
Суддя Верховного Суду