Справа № 160/5648/22
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 квітня 2022 р. Справа № 160/5648/22
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бухтіярова М.М., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18.04.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:

визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (відповідь від 13.04.2022 року №11039-292/К-01/8-0400/22) щодо зменшення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 дата видачі 25.07.1997 року, РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , при перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №33/24/С-902 від 07.06.2021 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» МВС України по Дніпропетровській області», відсоткового значення розміру пенсії із 76 % до 70 % сум грошового забезпечення;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 дата видачі 25.07.1997 року, РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 76 % сум грошового забезпечення, що зазначені у довідці про розмір грошового забезпечення №33/24/С-902 від 07.06.2021 року, виданій Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» МВС України по Дніпропетровській області», з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Закону №2262-ХІІ позивачу було призначено пенсію за вислугу років у розмірі 76% від грошового забезпечення, він є пенсіонером МВС України та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. З 01.01.2018р. відповідачем було проведено перерахунок пенсії, у зв`язку із чим зменшено розмір пенсії до 70% сум грошового забезпечення. Вважаючи дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення грошового забезпечення при розрахунку пенсії протиправними, позивач звернувся до суду. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 у справі №160/19573/21 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 76% сум грошового забезпечення з 01.01.2018. Однак, здійснюючи перерахунок на виконання рішення суду від 22.11.2021 у справі №160/16849/21 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» МВС України по Дніпропетровській області від 07.06.2021 №33/24/С-902, відповідачем знову зменшено відсотковий розмір грошового забезпечення до 70%. Мотивуючи підстави для зменшення відсотку грошового забезпечення відповідачем у листі від 13.04.2022 року зазначено, що у зв`язку з тим, що у період з 01.12.2019 розмір пенсії обчислений як 76% від грошового забезпечення 8363,25 грн, менше за той, який отримано на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від від 22.11.2021 по справі № 160/16849/21, для перерахунку пенсії за цей період підстави відсутні. Вважаючи дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії сум грошового забезпечення при виконані рішення суду від 22.11.2021 у справі №160/16849/21 про перерахунок пенсії на підставі довідки від 07.06.2021 №33/24/С-902, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2022 цій позовній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/5648/22 та дана адміністративна справа розподілена судді Бухтіяровій М.М.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у даній справі, з огляду на наступне.

Згідно частиною 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Конституція України, таким чином, надає громадянам право безпосередньо звертатися до суду із скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Як вбачається з позовних матеріалів, позивачем фактично оскаржуються дії відповідача, вчинені на виконання рішень суду у справі №160/16849/21 від 22.11.2021 та у справі №160/19573/21 від 14.12.2021. На переконання позивача, перерахунок пенсії на виконання рішення суду у справі №160/16849/21 від 22.11.2021 на підставі оновленої довідки, вчинений не у належний спосіб, тобто без урахування рішення суду від 14.12.2021 у справі №160/19573/21 щодо визнаного права на 76% від грошового забезпечення.

Так, згідно із даними комп`ютерної програми «ДСС» 17.09.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої довідки №33/24/С-902 від 07.06.2021 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» МВС України по Дніпропетровській області»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої довідки №33/24/С-902 від 07.06.2021 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» МВС України по Дніпропетровській області», без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 у адміністративній справі №160/16849/21 позов ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої довідки №33/24/С-902 від 07.06.2021 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої довідки №33/24/С-902 від 07.06.2021 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області», без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 у адміністративній справі №160/16849/21 набрало законної сили 23.12.2021.

20.10.2021 позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії з 76% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення, а також зобов`язати Пенсійний орган з 01.01.2018 року перерахувати і виплачувати пенсію у розмірі 76 % грошового забезпечення до часу припинення відповідного права або зміни законодавства.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 у адміністративній справі №160/19573/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру пенсії з 76% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при проведенні з 01.01.2018 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно із ч.4 ст.63 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно із ч.4 ст.63 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи із розміру 76% відповідних сум грошового забезпечення та виплатити утворену заборгованість з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 у адміністративній справі №160/19573/21 набрало законної сили 18.01.2022.

До позовної заяви долучено лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.04.2022 за №11039-292/К-01/8-0400/22, в якому позивачу повідомлено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 по справі № 160/16849/21 було проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 в розмірі 70% від грошового забезпечення 21664,09 грн, яке зазначено у довідці від 07.06.2021 за № 33/24-/С-902, яка надана Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області». Доплата за період з 01.12.2019 по 28.02.2022 становить 235385,66 грн. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 по справі № 160/19573/21 було проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 в розмірі 76% від грошового забезпечення 8363,25 грн, що враховувалось для перерахунку пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». У зв`язку з тим, що у період з 01.12.2019 розмір пенсії обчислений як 76% від грошового забезпечення 8363,25 грн, менше за той, який отриманий на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від від 22.11.2021 по справі № 160/16849/21, для перерахунку пенсії за цей період підстави відсутні.

При цьому, як вбачається з резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 адміністративній справі №160/16849/21, в ній чітко визначено, які дії слід вчинити відповідачу з 01.12.2019, а саме: провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої довідки №33/24/С-902 від 07.06.2021 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області», без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, з 01.12.2019 року.

Як вбачається з резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 адміністративній справі №160/19573/21, в ній чітко визначено, які дії слід вчинити відповідачу з 01.01.2018, а саме: провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно із ч.4 ст.63 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи із розміру 76% відповідних сум грошового забезпечення та виплатити утворену заборгованість з урахуванням раніше виплачених сум, тобто перерахунок пенсії із розміру 76% відповідних сум грошового забезпечення, з 01.01.2018.

При цьому, мотивувальна частина рішення суду у справі № 160/19573/21, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, містить правову оцінку щодо застосування ст. 13 Закону України №2262 із зазначенням, що при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Відповідно до частин 2, 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами 2, 4 статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу викладених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Також, відповідно до вимог частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з частиною 6 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Такі спеціальні правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. Тому вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні за новим позовом розгляду не підлягають.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.01.2021 у справі №640/13599/20.

За такого правового регулювання та встановлених обставин суд вважає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання нового позову про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, проте спірні правовідносини між сторонами, по суті, вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Водночас, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, а відтак вимоги про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються. Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Крім того, на думку суду, неможливість оцінки протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення основного розміру пенсії в окремому позовному провадженні обумовлена наявністю механізму захисту порушеного права в рамках розгляду справи № 160/19573/21, яким вже визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення позивачу розміру пенсії з 76% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії та зобов`язано провести з 01.01.2018 перерахунок пенсії, виходячи із розміру 76% відповідних сум грошового забезпечення та виплатити утворену заборгованість з урахуванням раніше виплачених сум.

З огляду на вказане, суд вважає, що в даному випадку наявні підстави вважати, що дії відповідача на виконання рішення по справі № 160/16849/21 вийшли поза межі зобов`язальних вимог даного рішення, а також здійснені без урахування відповідачем судового рішення по справі №160/19573/21, яким питання неможливості зменшення відсоткового розміру пенсії позивачу при її перерахунку вже вирішено та визнано судом, що при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Наведене в цілому свідчить про необхідність здійснення захисту порушеного права позивачу в порядку ст. 383 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

За таких обставин, суд вважає, що у відкритті провадження в адміністративній справі №160/5648/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії слід відмовити.

Щодо сплаченого позивачем судового збору у розмірі 992,40 грн., суд роз`яснює, що відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі відмови у відкритті провадження у справі, а тому позивач не позбавлений права звернутись до суду з відповідною заявою про повернення сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 170, 248, 256Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Також роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини 5 статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Бухтіярова