Справа № 160/21213/21
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариствоа з обмеженою відповідальністю «Сільверстоун Логістик» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,-
04.11.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільверстоун Логістик» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки, в якій просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки від 23.09.2021 року № 297797 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 34 000,00 грн.
Одночасно позивач просив стягнути на його користь понесені судові витрати.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки за результатами проведення перевірки на автомобільній дорозі М05 складено Акт проведення перевірки № 291788 від 25.07.2021 року, відповідно до змісту якого транспортний засіб марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , порушив абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме допустив перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм на 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.
В подальшому Придніпровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт та ухвалено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 297797 від 23.09.2021 року, відповідно до змісту якої ТОВ «Сільверстоун Логістик» визнано винним у порушенні абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», що підтверджується актом № 291788 від 25.07.2021 року, та стягнуто з останнього адміністративно-господарський штраф у сумі 34 000,00 грн.
Позивач вважає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 297797 від 23.09.2021 року протиправною, оскільки він не є перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», тоді відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до перевізників. що є підставою для скасування постанови.
Ухвала суду в цій частині відповідачем не виконана, відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

Відповідно до ч .6 ст. 162 КАС України суд вирішив справу за наявними матеріалами.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Транспортний засіб марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 , здійснював перевезення вантажу за маршрутом Київ-Одеса на підставі товаро-транспортної накладної № Р430 від 23.07.2021 року.

25.07.2021 року о 02-47 год. на ділянці траси Київ-Одеса, а/д М-05, 452 км + 811 м транспортний засіб марки RENAULT, номерний знак НОМЕР_1 був зупинений старшим державним інспектором Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки для проведення перевірки габаритно - вагових норм.

За результатами перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 291788 від 25.07.2021 року, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 здійснював вантажні автомобільні перевезення згідно з ТТН № Р430 від 24.07.2021 року з перевищенням вагових обмежень на здвоєну вісь, що становить 19 кг при нормативно допустимих 16 кг (20,81 %), чим порушив абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Водій від надання пояснень відмовився, акт не підписав.

23.09.2021 року Придніпровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки ухвалено постанову № 297797 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34 000,00 грн. відносно позивача за порушення ним абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 05.04.2001 року (далі Закон № 2344-III).

Цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до ч. 14 ст. 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 (далі - Положення № 103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, державний нагляд (контроль) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю тощо.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 8 Положення №103).

Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 60 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.

Тобто, як зазначено в абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III, суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення є саме автомобільний перевізник.

Відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до перевізників.

Таким чином, спірним питанням в межах даної справи є встановлення факту, чи є позивач перевізником в розумінні Закону № 2344-III.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону № 2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах (ст. 33 Закону № 2344-III).

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, в тому числі за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, є автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення вантажів.

Судом встановлено, що 05.05.2021 року між ТОВ «Сільверстоун Логістик» (Експедитор) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Перевізник) укладено Договір про надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом № Б-050521-4У строком дії до 31.12.2023 року, відповідно до п. 1.1. якого Перевізник в порядку та на умовах, передбачених Договором, зобов`язується надавати послуги перевезення вантажів автомобільним транспортом на замовлення Експедитора, а Експедитор приймає фактично надані Перевізником послуги та оплачує їх у відповідності з умовами Договору.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що Перевізник зобов`язаний приймати вантаж, здійснювати перевезення та видавати вантаж в пункті призначення за товарно-транспортною накладною або міжнародною вантажною накладною.

На підставі Договору Перевізник здійснює повторювані перевезення вантажів за маршрутами (п. 2.4. Договору).

На підтвердження надання Перевізником послуг сторонами підписано Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 236 від 24.07.2021 року, з якого вбачається, що Перевізником були надані транспортні послуги за Договором № Б-050521-4У, зокрема послуги за маршрутом Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Промислова, 1 м. Покров, Дніпропетровська обл., згідно з ТТН № Р430.

При цьому Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 236 складений 24.07.2021 року, тоді як Акт проведення перевірки № 291788 датований 25.07.2021 року.

Таким чином, судом встановлено, що перевізником за ТТН № 430 є фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , тоді як Акт перевірки складений відносно ТОВ «Сільверстоун Логістик», яке є експедитором, при цьому з доказів, наданих позивачем, вбачається, що вже 24.07.2021 року послуги вантажного перевезення були надані, а вантаж розгуджений, про що свідчить відмітка вінтажоодержувача Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ПРОКТЕР ЕНД ГЕМБЛ УКРАЇНА» у ТТН № 430, а тому відповідачем не могло бути виявлено перевищення вагових обмежень 25.07.2021 року.

На підставі Акту проведення перевірки № 291788 посадовими особами відповідача складено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 23.09.2021 року № 297797, якою відносно ТОВ «Сільверстоун Логістик» застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 34 000,00 грн.

Таким чином, позивач в спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт» і не може нести відповідальність, передбачену абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова № 297797 від 23.09.2021 року, яку складено без встановлення належного суб`єкта відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд зроби висновок, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа..

Відповідно до ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2 379,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 381 від 12.10.2021 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в розмірі 2 379,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільверстоун Логістик» (50065, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Соборності, буд. 70 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр-т. Перемоги, 14, ), Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 24) про визнання протиправної та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки від 23.09.2021 року № 297797 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 34 000,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільверстоун Логістик» (50065, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Соборності, буд. 70 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 379,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко