Справа № 295/13749/21
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2022-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, інспектора батальйону №1 роти №6 Управління патрульної поліції в Одеській області Мазур Євгена Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

19.10.2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО №4890401 від 11.10.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідно до вказаної постанови він був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху, а саме за порушення швидкісного режиму в населених пунктах, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Позивач в позові вказує, що Правил дорожнього руху не порушував і адміністративного правопорушення не вчиняв, оскільки жодних дорожніх знаків, що позначають початок населеного пункту та здійснення відеофіксації на його шляху не було або вони були встановлені з порушенням вимог п. 8.2 Правил дорожнього руху.

У позові вказав, що вимірювання швидкості, з якою рухався автомобіль позивача, було здійснено за допомогою вимірювального пристрою TruCam, який працівник поліції тримав в руці, що є неправомірним. З відеодоказу неможливо встановити, що за кермом був ОСОБА_1 , як і неможливо встановити, що саме автомобіль позивача зафіксований під час руху. Позивач вказує, що законодавчо не визначено порядок використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 вважає, що сам факт чинення правопорушення не доведений, як і не доведена його вина, а тому склад адміністративного правопорушення в його діях відсутній.

Крім того, позивач вказує, що відповідач порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка визначена ст.ст. 278, 279 КУпАп, незаконно справа була розглянута на місці зупинки автомобіля, жодних прав роз`яснено йому не було, він був позбавлений можливості в повному обсязі скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, заявлені ним клопотання поліцейським розглянуті не були.

ІІ. Процедура та позиції учасників розгляду справи

Ухвалою суду в даній справі відкрито провадження та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У встановлений судом строк до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Некришева Є.А. (а.с. 19-32).

У своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що 11.10.2021 року під час несення служби за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Єреміївка 428 км траси - М-05 «Київ-Одеса» інспектор батальйону №1 роти №6 Управління патрульної поліції в Одеській області Мазур Є.О. за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000346) виявив порушення Правил дорожнього руху, а саме: водій транспортного засобу марки «Volkswagen jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 104 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 54 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Доказом вчинення правопорушення є фотознімки та відеозапис, на якому зафіксований транспортний засіб, який перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкості руху для населеного пункту. Також у відзиві зазначено, що фотофіксація здійснювалась в межах граничних допустимих показників 203,7 метри.

Представник відповідача зазначає, що дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» та дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнь руху» облаштовувалися з урахуванням вимог ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні». На підтвердження викладеного до відзиву на позовну заяву долучені лист начальника Служби автомобільних доріг в Одеській області №01-1250/12 від 19.04.2021 р., тимчасову схему організації дорожнього руху на період капітального ремонту на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-05 Київ-Одеса, км 427+184- км 429+875 (транспортна розв`язка) та карту розташування пристроїв вимірювання швидкості TruCam, яка розміщена на офіційному сайті Департаменту патрульної поліції.

На спростування твердження позивача, що на відеозаписі неможливо встановити особу водія та транспортний засіб, у відзиві на позовну заяву вказано, що переднє скло автомобіля не тоноване, працівник поліції мав змогу бачити, що відбувається в транспортному засобі, водій під час зупинки не змінювався. Одразу після зупинки автомобіля інспектор підійшов та встановив особу порушника, ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним автомобілем, що підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора.

У відзиві на позовну заяву також зазначено, що статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменному одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

Відеозапис правопорушення з приладу TruCam інспектор поліції представив позивачу на підтвердження вчинення останнім адміністративного правопорушення.

Всупереч твердженням позивача про недозволеність здійснювати вимірювання швидкості на вказаний прилад, тримаючи його в руках, представник відповідача пояснив, що в Інструкції з використання приладу TruCam зазначається, що прилад для вимірювання швидкості руху транспортних засобів TruCam створено для використання як з триноги, так і з рук, а відтак, не можна стверджувати, що використання такого приладу з рук є порушенням, коливання при вимірюванні не можуть привести до більшої похибки, ніж передбачено виробником, у випадку недостатньої стійкості прилад видає повідомлення про помилку.

Представник ОСОБА_2 зауважив, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року №UA-МІ/1-2903-2012, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, та пройшов повірку. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/22868, виданого ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС000346 є придатним до застосування, яке є чинним до 04.08.2022 року.

Також представник відповідача вказує, що будь-яких порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови інспектором допущено не було, закон дозволяє процедуру спрощеного провадження, якою передбачено фіксацію правопорушення, розгляд справи та накладення адміністративного стягнення безпосередньо на місці його вчинення, без складання протоколу. ОСОБА_1 був ознайомлений з його правами, йому була надана можливість залучити в телефонному режимі адвоката та надати письмові заперечення, що підтверджується відеозаписом.

Представник Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП вважає винесену постанову про накладення адміністративного стягнення обґрунтованою, а доводи позивача не підтверджені належними доказами, тому просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

На підтвердження заперечень проти позову відповідач направив до суду також компакт-диск, який містить відеозаписи з портативного відеореєстратора інспектора «4», «4», «4», відеозапис «Відео Трукам №ТС000346.webm»,» Роздруківку Трукам №ТС000346», фотоскріни з приладу TruCam, відеозаписи засвідчені електронним цифровим підписом (а.с. 34-79). Також до відзиву на позовну заяву долучена копія квитанції про направлення копії документів ОСОБА_1 (а.с. 80)

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони не скористались наданим процесуальним правом і не надали заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

ІІІ. Законодавство, що підлягає застосуванню

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 9 статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як визначено ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

IV. Обставини встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Судом встановлено, що 11.10.2021 року інспектор батальйону №1 роти №6 Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Мазур Є.О. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №4890401, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Згідно вказаної вище постанови ОСОБА_1 11.10.2021 року о 15:00 год, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на трасі М-05 428 км с. Єреміївка, рухаючись зі швидкістю 104 км/год в зоні дії дорожнього знаку 5.45 в населеному пункті, чим перевищив швидкість на 54 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму. Дане правопорушення зафіксовано на прилад Трукам 000346. В постанові зазначено, що до неї додається Бодікамера 1741.

На підтвердження правомірності свого рішення відповідач до відзиву на позовну заяву додав компакт-диск, який містить відеозаписи з портативного відеореєстратора інспектора «4», «4», «4», відеозапис «Відео Трукам №ТС000346.webm»,» Роздруківку Трукам №ТС000346», фотоскріни з приладу TruCam, відеозаписи, засвідчені електронним цифровим підписом, які, на думку відповідача, підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові та електронні докази у справі, оглянувши фотознімки, відеозаписи, надані представником відповідача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

З огляду на викладене, вбачається, що надані відповідачем фотокартки, роздруковані з приладу Трукам, та відеофайли підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора.

Судом встановлено, що надані представником відповідача на підтвердження правомірності свого рішення електронні докази скріплені цифровим підписом їх автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій.

Таким чином, надані суду відеозаписи та фотознімки з приладу ТruCAM є допустимими доказами в розумінні ст. 74 КАС України.

Суд вважає, що з наданих представником відповідача доказів доведено, що позивач рухався з перевищенням встановленої швидкості на понад 50 км/год. Так, з наданих суду фотокарток та відеозапису безперечно встановлено, що саме засобом вимірювання швидкості зафіксований автомобіль марки «Volkswagen jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Суд вважає доведеним, що керував автомобілем позивач, що підтверджується наданим на дослідження відеозаписом.

Не доведеними є доводи позивача про те, що на шляху до населеного пункту були відсутні дорожні знаки, що позначають початок населеного пункту та здійснення відеофіксації або що вони були встановлені з порушенням вимог п. 8.2 Правил дорожнього руху.

В той же час, представник відповідача надав суду лист Служби автомобільних доріг в Одеській області від 19.04.2021 року та Схему організації дорожнього руху на автодорозі М-05 Київ-Одеса, по якій рухався позивач, згідно яких дорожні знаки облаштовувались з урахуванням вимог ДСТУ 4100-2014 "Знаки дорожні. Загальні технічні вимоги. Правила застосування" (а.с. 74-75). Позивач докази відповідача не спростував.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що зі змісту дослідженого відеозапису судом встановлено, що позивач пояснював патрульному поліцейському, що він не побачив розміщений на шляху дорожній знак про обмеження швидкості.

Суд вважає, що не заслуговують на увагу і доводи позивача щодо неправомірності використання працівником патрульної поліції вимірювального пристрою TruCam.

Матеріалами справи підтверджено, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року №UA-МІ/1-2903-2012, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, та пройшов повірку, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/22868, виданого ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС000346 є придатним до застосування, яке є чинним до 04.08.2022 року (а.с. 35-73).

Не знайшли свого підтвердження посилання позивача, що відповідачем не дотримана процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що доводи позивача щодо неправомірності розгляду справи на місці вчинення адміністративного правопорушення не ґрунтуються на положеннях ст. 258 КУпАП, є безпідставними, а тому не заслуговують на увагу.

Подібний за змістом правовий висновок викладений в Постанові Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17, який відповідно до положень ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає до застосування судом.

Не відповідає фактичним обставинам твердження позивача, що відповідач не роз`яснив йому права, оскільки в пункті 8 постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності міститься його підпис про те, що права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за статею 289 КУпАП йому роз`яснені, що також підтверджується змістом відеозапису.

Спростовуються змістом дослідженого судом відеозапису і доводи позивача про те, що відповідач не надав позивачу права скористатись правничою допомогою. Так, згідно дослідженого відеозапису позивач мав можливість отримати правову консультацію в телефонному режимі, якою скористався.

Патрульний пропонував позивачу надати бланк для надання письмових пояснень по суті скоєного адміністративного правопорушення, яким позивач не скористався.

Водночас, позивач, всупереч вимогам ст.ст. 77, 78 КАС України, не надав суду жодного доказу на підтвердження доводів, викладених ним в позовній заяві. До позовної заяви позивач долучив лише копію власного паспорта та копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Сам по собі обов`язок відповідача довести правомірність свого рішення не звільняє позивача від обов`язку надати суду докази в обгрунтування власних доводів.

Беручи до уваги встановлені під час розгляду адміністративного позову фактичні обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є безпідставними, не доведені відповідними засобами доказування, судом не встановлено, що рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято з порушенням норм чинного законодавства або з порушенням прав позивача, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 251, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 42, 43, 74, 77, 99, 139, 242-246, 286, КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення, оскільки розгляд справи проведено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Одеській області, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5.

Відповідач: інспектор батальйону №1 роти №6 Управління патрульної поліції в Одеській області Мазур Євген Олександрович, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5.

Суддя О.В. Стрілецька