Справа № 500/9476/21
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/9476/21

26 квітня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач), в якій просить:

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову в проведенні переходу ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийняти рішення відповідно до поданої 15.06.2021 ОСОБА_1 заяви про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника згідно ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перевести ОСОБА_1 з 15.06.2021 з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, є одержувачем пенсії по інвалідності ІІ групи з дитинства, довічно. ОСОБА_1 , як дочка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , маючи право на перехід з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника згідно ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", 15.06.2021 звернулася із відповідною заявою до відповідача. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.06.2021 №35 позивачу відмовлено, оскільки згідно матеріалів пенсійної справи годувальника ОСОБА_2 паспортні дані, трудова книжка, довідки про стаж та заробітну плату видані на прізвище ОСОБА_3 , а згідно наданих документів заявниці прізвище в свідоцтві про її народження та в свідоцтві про смерть годувальниці вказано інше ОСОБА_3 . 04.11.2021 ОСОБА_1 повторно звернулася до відповідача із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника, надавши додаткові документи, що підтверджували факт внесення змін до актового запису про смерть годувальниці, а саме, про зміну прізвища померлої з " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_3 ". Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 05.11.2021 № 35 позивачу також було відмовлено з підстав неможливості встановити належність вищевказаних документів одній особі.

Беручи до уваги те, що зміна прізвища годувальниці в актовому записі про її смерть є належним та достатнім доказом приналежності годувальниці ОСОБА_2 документів, що підтверджують її страховий стаж і містяться в пенсійній справі на ім`я ОСОБА_2 , позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 23.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області 24.01.2021 подано до суду відзив на позовну заяву, просило відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що згідно матеріалів пенсійної справи годувальниці ОСОБА_2 встановлено що паспортні дані, трудова книжка, довідки про стаж та заробітну плату видані на прізвище ОСОБА_3 . А згідно наданих документів заявниці прізвище у свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть годувальниці вказано інше ОСОБА_3 . Таким чином неможливо встановити належність вищевказаних документів одній особі, а тому відсутні правові підстави призначити пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою суду від 18.03.2022 залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області як співвідповідача до участі в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області подано до суду відзив, в якому вказує, що в позовних вимогах позивач просить скасувати рішення, яке було надіслано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області за результатами розгляду заяви від 04.11.2021 (рішення від 05.11.2021 №35).Отже, підстави для прийняття рішення за результатами розгляду заяви від 15.06.2021 відсутні, оскільки таке рішення було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.06.2021 №35. При цьому, такі відмовні рішення обґрунтовані тим, що з матеріалів пенсійної справи годувальниці ОСОБА_2 встановлено, що паспортні дані, трудова книжка, довідки про стаж та заробітну плату видані на прізвище ОСОБА_3 , а згідно наданих документів заявниці прізвище в свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть годувальниці вказано інше ОСОБА_3 . За таких обставин, неможливо встановити належність вищевказаних документів одній особі. З заявою про встановлення юридичного факту в порядку цивільного судочинства, а саме, що документи видані на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_3 належать та видані одній й тій самій особі, позивач не зверталася. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши у справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4), перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, є одержувачем пенсії по інвалідності ІІ групи з дитинства, довічно, про що свідчить пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 (а.с.6).

Позивач відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.08.1983 є дочкою ОСОБА_2 (а.с.11), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 06.02.2021 (а.с.10).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану № 3 від 04.11.2021, до відомостей актового запису про смерть ОСОБА_2 від 11.11.2015 № 17, складеного Золотослобідською сільською радою Козівського району Тернопільської області, зареєстрованого в реєстрі 30.11.2015 за № 7 реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Козівського районного управління юстиції у Тернопільській області Державного реєстру актів цивільного стану громадян, 06.02.2021 на підставі Висновку від 28.01.2021, складеного Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано- Франківськ) внесено зміни в графу 1, виправлено прізвище померлої з " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_3 " (а.с.15).

15.06.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника згідно ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.06.2021 №35 позивачу відмовлено з підстав неможливості встановити належність документів одній особі, оскільки згідно матеріалів пенсійної справи годувальника ОСОБА_2 паспортні дані, трудова книжка, довідки про стаж та заробітну плату видані на прізвище ОСОБА_3 , а згідно наданих документів заявниці прізвище в свідоцтві про її народження та в свідоцтві про смерть годувальниці вказано інше ОСОБА_3 (а.с.7).

04.11.2021 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника згідно ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 05.11.2021 № 35 позивачу також було відмовлено з підстав неможливості встановити належність документів одній особі, оскільки згідно матеріалів пенсійної справи годувальника ОСОБА_2 паспортні дані, трудова книжка, довідки про стаж та заробітну плату видані на прізвище ОСОБА_3 , а згідно наданих документів заявниці прізвище в свідоцтві про її народження та в свідоцтві про смерть годувальниці вказано інше ОСОБА_3 (а.с.9).

Не погоджуючись з таким рішеннями, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приписами ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Частиною 1 ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з п.2 ч.2 ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними членами сім`ї вважаються: діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічна норма передбачена постановою Кабінету Міністрів "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637).

За приписами п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162, які узгоджуються з нормами п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захист від 29.07.1993 №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Як вбачається з матеріалів справи, що 15.06.2021 ОСОБА_1 , як дочка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , маючи право на перехід з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника згідно ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", звернулася із відповідною заявою до відповідача.

Відмовляючи спірними рішеннями у проведенні переходу з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника, відповідач послався на неможливості встановити належність документів одній особі, оскільки згідно матеріалів пенсійної справи годувальника ОСОБА_2 паспортні дані, трудова книжка, довідки про стаж та заробітну плату видані на прізвище ОСОБА_3 , а згідно наданих документів заявниці прізвище в свідоцтві про її народження та в свідоцтві про смерть годувальниці вказано інше ОСОБА_3 .

Суд вважає за необхідне зазначити, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Невідповідність прізвища у трудовій книжці годувальника ОСОБА_2 та у наданих позивачем свідоцтві про її народження та свідоцтві про смерть годувальниці, що полягає у невірному написанні однієї букви, а саме: "Кавалер", не може бути підставою для відмови у проведенні переходу з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника, оскільки право на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки та іншої документації (вина позивача відсутня).

Вказане відповідає сталій правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17, від 21.02.2018 у справі №687/975/17, від 26.06.2019 у справі №607/4243/17, яка враховується судом в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Крім цього відповідач, ставлячи під сумнів належність документів одній особі, безпідставно залишено поза увагою факт внесення 06.02.2021 змін до актового запису про смерть годувальниці, а саме, про зміну прізвища померлої з " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_3 ". Такі відомості при зміні прізвища в актовому записі про смерть ОСОБА_2 підтверджували факт родинних відносин між ОСОБА_2 та її дочкою заявницею ОСОБА_1 .

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, оскільки позивач є одержувачем пенсії по інвалідності ІІ групи з дитинства, а зміна прізвища годувальниці в актовому записі про її смерть, є належним та достатнім доказом приналежності годувальниці ОСОБА_2 документів, що підтверджують її страховий стаж і містяться в пенсійній справі на ім`я ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про невідповідність рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.06.2021 №35 та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 05.11.2021 №35 про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже такі є протиправними та підлягають скасуванню.

Як передбачено п.2 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (ч.3 ст.245 КАС України).

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Суд констатує, що у спірних правовідносинах нормами чинного законодавства не передбачено альтернативних способів поведінки, дій, рішень суб`єкта владних повноважень, окрім як переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня первинного звернення 15.06.2021, про що просить позивач.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України від "Про судовий збір".

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.06.2021 №35 та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 05.11.2021 №35 про відмову ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 15.06.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 26 квітня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м.Тернопіль, 46001, )

- Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: вул. Генерала Батюка, 8, м.Слов`янськ, Донецька область, 84121, )

Головуючий суддя Мандзій О.П.