Справа № 282/40/22
Суддя: Носач В. М.
Дата ухвалення: 2022-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 282/40/22
Провадження № 2-а/282/10/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року

смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Носача В.М.,

при секретарі судового засідання Поварчук Н.В.,

за участю інспектора СРПП ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції - Пастух Альони Миколаївни

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Пастух Альони Миколаївни, Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову серії БАА №944284 від 29.12.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Окрім того просив відшкодувати судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вищезазначеною постановою інспектора СРПП ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Пастух Альони Миколаївни його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень), за ч. 6 ст. 121 КУпАП за те, що нібито 29.12.2021 о 20 год. 55 хв. в селі Вигнанка по вулиці Центральній він керував транспортним засобом марки «СІТROEN» моделі «ВЕRLINGO» з д.н.з. НОМЕР_1 , на якому не освітлювався задній номерний знак, що в свою чергу не дозволяло визначити його символи з відстані 20-и метрів.

Дану постанову позивач вважає незаконною та абсолютно безпідставною з огляду на наступне.

Позивач стверджує, що інспекторкою Пастух А. М. грубо порушено порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, який затверджений Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Оскаржувана постанова не відповідає встановленій формі, затвердженій зазначеним Наказом МВС, а саме додатку до наказу №5.

Позивач вказує, що у оскаржуваній постанові відсутня інформація про точне місце вчинення правопорушення та місце розгляду справи, а саме - про район та область в якій вчинено адміністративне правопорушення, розглянуто справу.

Також ОСОБА_2 не долучає до постанови будь-яких доказів, які б підтверджували факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та порушення позивачем ПДР, про що свідчить відсутність посилання на докази у оскаржуваній постанові в п. 7, що в свою чергу підтверджує незаконність дій відповідача та винесення такої постанови.

За обставин зазначених у постанові позивач вказує, що не керував транспортним засобом.

Окрім цього, ОСОБА_1 стверджує, що йому взагалі не було роз`яснено його права згідно ст. 268 КУпАП та зміст ст. 289 КУпАП, лише надано оскаржувану постанову для підписання.

Позивач також звертає увагу на те, що поліцейським грубо порушено п. 10 розділу XV Наказу №1395 від 07.11.2015, де вказано, що заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім`я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім`я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами. А в оскаржувальній постанові записи здійснено нерозбірливо, не друкованими літерами та інспекторка не зазначила повну назву свого місця роботи. Залишається незрозумілим в якому районному територіальному (відокремленому) підрозділі поліції працює відповідач.

Позивач в судове засідання не з`явився, про місце та час засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача адвокат Гарбузюк О.О. в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Окрім того вказав, що докази на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, у відповідності до п.2 ч.7 ст.139 КАС України, будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Представник Головного управління Національної поліції в Житомирській області в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, правом на подачу відзиву не скористались.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інспектор СРПП відділення №1 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області лейтенант поліції Пастух А.М. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила та вказала, що сплативши на наступний день штраф у розмірі 850,00 грн. позивач фактично визнав свою винну у вчиненні адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 18 січня 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду з викликом (повідомленням) сторін.

Судом встановлено, що постановою серії БАА №944284 від 29.12.2021 винесеною інспектором СРПП ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції Пастух Альоною Миколаївною притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень), за ч. 6 ст. 121 КУпАП за те, що 29.12.2021 о 20 год. 55 хв. в селі Вигнанка по вулиці Центральній ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «СІТROEN»» моделі «ВЕRLINGO» з д. н. з. НОМЕР_1 на якому не освітлювався задній номерний знак, що в свою чергу не дозволяло визначити його символи з відстані 20-и метрів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Отже, саме інспектор Національної поліції уповноважений розглядати адміністративні справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та за наслідками розгляду приймати постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що встановлений частиною третьою ст. 286 КАС України перелік можливих судових рішень є вичерпним, і не передбачає право суду визнавати дії суб`єкта владних повноважень протиправними у даній категорії справ, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовної вимоги в частині визнання дій інспектора СРПП ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області протиправними.

Згідно ч. 6 ст. 121 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, факт порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено. Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить зазначення доказів вчинення правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, є не доведеним.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 496 грн 20коп.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи, що представником позивача до закінчення судових дебатів у справі зроблено заяву про надання доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в порядку п.2 с.7 ст.139 КАС України, питання про стягнення таких витрат судом не вирішується.

Керуючись ч. 3 ст. 243, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАА №944284 від 29.12.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі, винесену інспектором СРПП відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області лейтенантом поліції Пастух Альоною Миколаївною.

Справу про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області (місце знаходження: вул. Старий бульвар, 5/37, м. Житомир) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 28.04.2022.

Головуючий суддя В.М. Носач