Справа № 400/2717/18
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 400/2717/18

адміністративне провадження № К/9901/3664/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

cудді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу №400/2717/18

за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року, прийняте у складі: головуючого судді Птичкіної В.В., і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року, ухвалену у складі: головуючого судді Осіпова Ю.В., суддів Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. Арбітражний керуючий ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач) з вимогою визнати неправомірними дії Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) Міністерства юстиції України щодо притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження за результатами розгляду акта позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 17 серпня 2018 року №34.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виявлені спірною перевіркою правопорушення фактично не мали місця, а отже, відсутні законні підстави для притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

3. Позивачка відповідно до свідоцтва Міністерства юстиції України від 16 травня 2013 року №915 здійснює діяльність арбітражного керуючого.

4. Розпорядженням Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - ГТУЮ в Миколаївській області) від 15 травня 2018 року №16 позивачку зобов`язано у термін до 22 червня 2018 року усунути зафіксовані в акті перевірки від 11 травня 2018 року порушення вимог Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

5. У період з 06 серпня 2018 року по 08 серпня 2018 року ГТУЮ в Миколаївській області провело позапланову перевірку арбітражного керуючого ОСОБА_1 , результати якої оформлено довідкою від 08 серпня 2018 року №34.

6. У довідці ГТУЮ в Миколаївській області констатувало, що вимоги розпорядження ГТУЮ в Миколаївській області від 15 травня 2018 року №16 позивачкою не виконано.

7. 17 серпня 2018 року ГТУЮ в Миколаївській області складено акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 , у висновках якого зазначено, що «… в ході проведення позапланової невиїзної перевірки виконання Розпорядження встановлено, що арбітражний керуючий не усунула порушення у термін та спосіб, зазначені в Розпорядженні. Не в повному обсязі надано інформацію та відповідні документи до органу контроля до закінчення строку, зазначеного в Розпорядженні, з яких би вбачалося усунення вищезазначених порушень, не зазначено об`єктивних причин ненадання інформації до документів у зазначений строк …».

8. На підставі подання Дисциплінарної комісії Міністерства юстиції України від 02 жовтня 2018 року №870 наказом Міністерства юстиції України від 26 жовтня 2018 року № 3810/7 до позивачки застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

9. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року у справі №814/1250/18 визнано протиправним і скасовано розпорядження ГТУЮ у Миколаївській області від 15 травня 2018 року №16 та припис від 15 травня 2018 року №16.

10. Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивачка звернулася до суду.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

11. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року, позов задоволено частково:

- визнано протиправним і скасовано наказ Міністерства юстиції України від 26 жовтня 2018 року №3810/7 «Про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження».

12. У задоволенні інших вимог відмовлено.

13. Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій зазначили, що підставою для застосування до позивачки дисциплінарного стягнення було невиконання розпорядження ГТУЮ в Миколаївській області від 15 травня 2018 року №16, яке було визнано протиправним і скасовано у межах адміністративної справи №814/1250/18.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

14. У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

15. На обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач зазначив, що ні під час проведення перевірки, ні на засіданні дисциплінарної комісії позивачка не надала доказів, які б спростовували встановлені перевіркою порушення, що полягали у невиконанні розпорядження ГТУЮ в Миколаївській області від 15 травня 2018 року №16.

16. Позивачка у відзиві на касаційну скаргу зазначила, що судами попередніх інстанцій повно та всебічно встановлено обставини, що мають значення для розгляду справи, і правильно застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин, у зв`язку з чим підстав для скасування його рішення немає.

17. Касаційна скарга надійшла до Верховного Суду 05 лютого 2020 року. За наслідками автоматизованого розподілу касаційну скаргу було передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Радишевської О.Р., суддів Кашпур О.В., Уханенка С.А.

18. Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2020 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

V. Джерела права та акти їхнього застосування

19. Правові засади здійснення діяльності арбітражних керуючих в Україні визначаються Законом України №2344-XII від 14 травня 1992 року «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон №2343-XII).

20. Відповідно до частини другої статті 107 Закону №2343-XII арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

21. Пунктом 2.1 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року №1284/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03 липня 2013 року за №1113/23645 (далі - Порядок №1284/5), контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

22. Згідно з пунктом 2.6 Порядку №1284/5 підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю.

23. Пунктом 6.13 Порядку №1284/5 передбачено, що у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов`язково зазначає про це в акті перевірки. У такому випадку припис та (або) розпорядження не складаються до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатом розгляду подання. У цьому випадку орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання акта перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін`юсту щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

24. Відповідно до пункту 7.1 Порядку №1284/5 підставами для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення є: встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей; вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки; грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства України, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень; встановлення за результатами моніторингу осіб, які пройшли підвищення кваліфікації, факту непроходження арбітражним керуючим підвищення кваліфікації в порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства.

25. Згідно з частиною першою статті 109 Закону №2343-XII дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: попередження; позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

26. Частинами другою, четвертою статті 109 встановлено, що Закону №2343-XII під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

VI. Позиція Верховного Суду

27. Спір у цій справі виник у зв`язку з притягненням позивачки до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження.

28. Як установили суди попередніх інстанцій, суть дисциплінарного проступку полягала в тому, що позивачка не усунула порушення у термін і спосіб, зазначені в розпорядженні ГТУЮ в Миколаївській області від 15 травня 2018 року №16, яке було прийнято за наслідками перевірки скарги на дії позивачки під час виконання нею повноважень ліквідатора ТОВ «Лінія Стилю».

29. Водночас судами попередніх інстанцій встановлено, що розпорядження ГТУЮ в Миколаївській області від 15 травня 2018 року №16 було оскаржено позивачкою до суду.

30. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року у справі №814/1250/18 визнано протиправним і скасовано розпорядження ГТУЮ у Миколаївській області від 15 травня 2018 року №16.

31. Задовольняючи позов, П`ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 20 червня 2019 року у справі №814/1250/18 зазначив, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 вживала всіх необхідних дій під час здійснення нею повноважень ліквідатора ТОА «Лінія Стилю», що виключає її відповідальність за порушення, передбачені частинами другою, шостою, сьомою статті 41 Закону №2343-XII.

32. У частині четвертій статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

33. За змістом частини четвертої статті 78 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, у якому відповідні обставини зазначені як установлені.

34. Отже, незаконність розпорядження ГТУЮ у Миколаївській області від 15 травня 2018 року №16 встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили і не потребує доказування.

35. З урахуванням викладеного Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дисциплінарне стягнення на позивачку накладено необґрунтовано.

36. Таким чином, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права судами попередніх інстанцій та погоджується з їхнім висновком про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

37. Положеннями частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

38. Відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

39. Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права..

40. Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах заявлених вимог касаційної скарги, Суд уважає, що підстави для їхнього скасування чи зміни відсутні.

VII. Судові витрати

41. Ураховуючи результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.

42. Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

43. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

44. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі №400/2717/18 залишити без змін.

45. Судові витрати не розподіляються.

46. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко