Справа № 160/16790/20
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

25 квітня 2022 рокуСправа №592вр-22/160/16790/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєва С.О.

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту про стягнення 227320,00 грн., зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2021р. у справі №160/16790/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту про стягнення 227320,00 грн., зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково, а саме, зокрема:

- стягнути з Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту на користь ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час затримки виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2019р. у справі №160/5257/19 в частині негайного поновлення позивача на військовій службі за період з 10.12.2019р. по 10.08.2020р. у розмірі 227 320 грн. 00 коп.;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с.203-207 том 1).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2021р. у справі №160/16790/20 було змінено рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду, визначивши суму до стягнення з Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту на користь ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час затримки виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2019р. у справі №160/5257/19 в частині негайного поновлення позивача на військовій службі за період з 10.12.2019р. по 10.08.2020р. у розмірі 236960,02 грн.; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.66-68 том 2).

17.01.2022р. судом було видано виконавчі листи на виконання вищевказаних рішення та постанови (а.с.72 том 2).

13.04.2022р. позивач подав до канцелярії суду заяву в порядку ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій заявник просить:

- визнати дії Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту щодо утримання (сплати) з грошового забезпечення ОСОБА_1 , стягнутого з Адміністрації Державної спеціальної служби на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 року у справі №160/5257/19 в частині негайного поновлення позивача на військовій службі за період з 10.12.2019 року по 10.08.2020 року, податку з доходів фізичних осіб в розмірі 42 652,80 гривень згідно платіжного доручення від 24.01.2022 року № 22 - протиправними;

- зобов`язати Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 50, ) виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у строк встановлений судом грошову компенсацію податку з доходів фізичних осіб в розмірі 42 652,80 гривень в рахунок сплати грошового забезпечення, стягнутого з Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 року у справі № 160/5257/19 в частині негайного поновлення позивача на військовій службі за період з 10.12.2019 року по 10.08.2020 року;

- стягнути з Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 50, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 992,40 гривень.

В обґрунтування наведеної заяви позивач посилається на те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2021р. у справі №160/16790/20, зі змінами згідно постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2021р., Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту було протиправно утримано із грошового забезпечення позивача за час затримки виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2019р. у справі №160/5257/19 в частині негайного поновлення позивача на військовій службі за період з 10.12.2019р. по 10.08.2020р. податок з доходів фізичних осіб в розмірі 42652,80 грн. згідно платіжного доручення від 24.01.2022р. №22, без застосування механізму його компенсації, визначеного постановою Кабінету міністрів України від 15.01.2004р. №44, про що представника позивача було повідомлено листом Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області №4-06-08/2016 від 07.04.2022р. (а.с.73-80 том 2).

Ухвалою суду від 15.04.2022р. дану заяву було призначено до розгляду в порядку письмового провадження на 25 квітня 2022 року та зобов`язано відповідача до 20.04.2022р. включно надати суду письмові пояснення до заяви та докази виконання рішення суду від 20.04.2021р. у справі №160/16790/20 (а.с.91 том 2).

Відповідач на виконання вимог ухвали суду від 15.04.2022р. письмових пояснень у встановлений ухвалою строк суду не надав, ухвалу від 15.04.2022р. про призначення заяви до розгляду відповідач отримав 15.04.2022р. засобами електронного зв`язку відповідно до вимог ст.ст. 124, 129 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому останній вважається повідомленим належним чином з урахуванням наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується електронним повідомленням, наявним в матеріалах справи (а.с.93 том 2).

Дослідивши надані документи на підтвердження поданої заяви, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення заяви заявника та визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2021р. у цій справі, виходячи з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно до ч.2 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами, та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.

За приписами ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Так, як встановлено судом зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій, з урахуванням виправленої позовної заяви від 30.12.2020р., просив:

- стягнути з відповідача на користь позивача середнє грошове забезпечення за час затримки виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2019р. у справі №160/5257/19 в частині негайного поновлення позивача на військовій службі за період з 10.12.2019р. по 11.08.2020р. у сумі 227 320,00 грн.;

- зобов`язати відповідача за рахунок бюджетних асигнувань сплатити до податкового органу з середнього грошового забезпечення у сумі 227320,00 грн. за час затримки виконання рішення Дніпропетровського окружного адміl5;істративного суду від 09.12.2019р. у справі №160/5257/19 в частині негайного поновлення позивача на військовій службі єдиний соціальний внесок у сумі 50010,40 грн. (а.с.44-56 том 1).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2021р. у справі №160/16790/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту про стягнення 227320,00 грн., зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково, а саме, зокрема:

- стягнути з Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту на користь ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час затримки виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2019р. у справі №160/5257/19 в частині негайного поновлення позивача на військовій службі за період з 10.12.2019р. по 10.08.2020р. у розмірі 227 320 грн. 00 коп.;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с.203-207 том 1).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2021р. у справі №160/16790/20 було змінено рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду, визначивши суму до стягнення з Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту на користь ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час затримки виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2019р. у справі №160/5257/19 в частині негайного поновлення позивача на військовій службі за період з 10.12.2019р. по 10.08.2020р. у розмірі 236960,02 грн.; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.66-68 том 2).

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2021р. та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2021р. у справі №160/16790/20, Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту 25.01.2022р. згідно платіжного доручення від 24.01.2022р. №24 було перераховано ОСОБА_1 кошти (середній заробіток) в розмірі 190752,80 грн., сплачено військовий збір 1,5% з середнього заробітку позивача в розмірі 3554,40 грн. та податок з доходів фізичних осіб в розмірі 42652,80 грн., що підтверджується змістом копій листа Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області №4-06-08/2016 від 07.04.2022р. та платіжних доручень від 24.01.2022р. (а.с.84-88 том 2).

Таким чином, з аналізу вищенаведених досліджених судом доказів щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2021р. та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2021р. у справі №160/16790/20, а також і змісту зобов`язальної частини зазначених судових рішення, можна дійти до висновку, що наведені рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2021р. та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2021р. у справі №160/16790/20 виконані відповідачем в повному обсязі.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду по адміністративній справі №160/16790/20 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту про стягнення 227320,00 грн., зобов`язання вчинити певні дії у порядку, передбаченому ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, при прийнятті рішення за наведеною заявою, судом враховується і те, що зі змісту заяви про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду вбачається, що заявник (позивач) просить визнати протиправними дії Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту щодо утримання (сплати) з грошового забезпечення ОСОБА_1 , стягнутого з Адміністрації Державної спеціальної служби на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 року у справі №160/5257/19 в частині негайного поновлення позивача на військовій службі за період з 10.12.2019 року по 10.08.2020 року, податку з доходів фізичних осіб в розмірі 42 652,80 гривень згідно платіжного доручення від 24.01.2022 року № 22 та зобов`язати Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту виплатити на користь ОСОБА_1 у строк встановлений судом грошову компенсацію податку з доходів фізичних осіб в розмірі 42 652,80 гривень в рахунок сплати грошового забезпечення, стягнутого з Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 року у справі № 160/5257/19 в частині негайного поновлення позивача на військовій службі за період з 10.12.2019 року по 10.08.2020 року (а.с.73-80 том 2).

Разом з тим, із матеріалів даної справи №160/16790/20 судом встановлено, що питання щодо виплати грошової компенсації податку з доходів фізичних осіб в розмірі 42 652,80 гривень в рахунок сплати грошового забезпечення, не було предметом розгляду у справі №160/16790/20, а, відповідно, таке питання в межах розгляду справи 160/16790/20 судом не досліджувалось та рішення по даному питанню судом не приймалось, що виключає можливість визнання протиправними дій відповідача щодо утримання (сплати) з грошового забезпечення ОСОБА_1 ПДФО у розмірі 42652,80 грн. та зобов`язання відповідача виплатити цю суму позивачеві у порядку, встановленому ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу заявника (позивача) на те, що питання правомірності утримання (сплати) відповідачем податку з доходів фізичних осіб в розмірі 42 652,80 гривень згідно платіжного доручення від 24.01.2022 року №22 з середнього заробітку позивача може бути предметом окремого адміністративного позову, поданого в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України з урахуванням положень ст.55 Конституції України, згідно якої кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Вирішуючи питання щодо стягнення з Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту на користь ОСОБА_1 сплаченого судового збору у сумі 992,40 грн., суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України лише при задоволенні позову судові витрати покладаються на суб`єкта владних повноважень. окрім того, Законом України "Про судовий збір" не передбачено сплати судового збору за подання заяви про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду.

За викладеного, у суду відсутні правові підстави для стягнення з Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту на користь ОСОБА_1 сплаченого судового збору у сумі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 245, 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту про стягнення 227320,00 грн., зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала суду не підлягає оскарженню згідно приписів ст.ст.294, 383 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва