Справа № 260/1727/21
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 рокуСправа № 260/1727/21 пров. № А/857/3566/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача - Качмара В.Я.,

суддів - Большакової О.О., Затолочного В.С.,

при секретраі судового засідання - Юрченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року (суддя Плеханова З.Б., м.Ужгород, повний текст складено 24 січня 2022 року), -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (далі - ГУНП) в якому, просив:

визнати протиправним наказ відповідача «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Тячівського районного відділу поліції та слідчого управління ГУНП в Закарпатській області» від 09.04.2021 №830 (далі - Наказ №830; РВ відповідно) в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції та наказ «По особовому складу» від 12.04.2021 №82 о/с (далі - Наказ №82 о/с);

стягнути з ГУНП середній заробіток помісячно за весь період вимушеного прогулу, тобто з 12.04.2021 по день фактичного поновлення на роботі та зобов`язати відповідача здійснити нарахування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та його сплату помісячно на суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, утримати податок з доходів фізичних осіб та військовий збір з суми, що підлягає виплаті.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нове рішення, про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі із посиланням на окремі обставини справи вказує, що при винесені рішення судом не взято до уваги всі докази, що містяться в матеріалах службового розслідування. Зауважує, що судом здійснено перекручення фактичних обставин справи, що свідчить про необ`єктивність рішення суду.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач в судове засідання не надіслав свого представника про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності належним чином повідомленої сторони.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ГУНП не доведено обґрунтованість та співрозмірність застосованого до позивача виду дисциплінарного стягнення та подальше звільнення його зі служби.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права та додержанням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що позивач з 1997 року проходив службу в органах внутрішніх справ на різних посадах. На посаді старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП (далі - Посада) працює з лютого 2020 року.

На підставі рапорту начальника чергової частини УОАЗОР ГУНП майора поліції Репаки В. від 05.04.2021 №884/106/01/4-2021 наказом начальника ГУНП від 05.04.2021 №782 «Про створення дисциплінарної комісії та організацію проведення службового розслідування» з метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин за фактом дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), що мало місце 29.03.2021 в смт.Солотвино по вул.Спортивній біля АЗС WOG (далі - АЗС) Тячівського району ІТС ІПНП №2583, перевірки та прийняття законного рішення по даному факту у відповідності до статей 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції затвердженого однойменним Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Закон №2337-VIII; далі - Дисциплінарний статут) створено дисциплінарну комісію (далі - Дисциплінарна комісія; т.1 а.с.94-95).

За результатами службового розслідування складено висновок від 09.04.2021, який затверджений т.в.о. начальника ГУНП полковником поліції І.Пеняком (далі - Висновок; т.1 а.с.82-93).

Відповідно до Висновку матеріалами зібраними в ході службового розслідування Дисциплінарною комісією установлено, що на лінію служби « 102» ГУНП 29.03.2021 о 01:00 год від фельдшера станції швидкої медичної допомоги смт. Солотвино Тячівського району громадянки Маріна надійшло повідомлення про те, що неподалік АЗС на проїжджій частині лежить тіло жіночої статі з заподіяними тілесними ушкодженнями, характерними для ДТП. Зовнішнім оглядом тіла ознак життя не встановлено. Також установлено, що інспектором черговим нарядами чергової частини УОАЗОР о 01.03 год 29.03.2021 призначено завдання наряду поліції ТР-№3 сектору реагування патрульної поліції РВ у складі старшого інспектора сектору превенції РВ капітана поліції ОСОБА_2 , та поліцейського СРПП РВ старшого сержанта поліції ОСОБА_3 .

Одночасно, на місце виявлення тіла невстановленої жінки скеровано слідчо-оперативну групу РВ (далі - СОГ) до складу якої увійшли: слідчий слідчого відділення старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції майор поліції ОСОБА_5 , старший спеціаліст-криміналіст слідчого відділення старший лейтенант поліції ОСОБА_6 .

Дисциплінарною комісією також установлено, що старший інспектор чергової частини сектору моніторингу РВ капітан поліції ОСОБА_7 отримавши повідомлення про факт ДТП внаслідок якої настали смертельні наслідки, доповів про це начальникові РВ підполковнику поліції ОСОБА_8 , заступникові начальника відділу поліції з превентивної діяльності РВ ОСОБА_9 , та відповідальному по районному відділу поліції заступнику начальника РВ підполковнику поліції ОСОБА_10 .

З урахуванням того, що внаслідок ДТП загинула особа ОСОБА_7 у телефонному режимі було поінформовано Посада, ОСОБА_1 , який відповідно до посадової інструкції виконує функції зонального слідчого з обслуговування Тячівського району.

Під час проведення службового розслідування Дисциплінарною комісією досліджено підсумкові матеріали за результатами виїзду на місце події наряду ГРПП ТР-№3, де зафіксовано, що поліцейськими проводилися першочергові заходи зі встановлення місця знаходження транспортного засобу за участі якого вчинено ДТП, а саме автомобіля AUDI A7, д.н.з. НОМЕР_1 ( далі - Автомобіль), який перебував на відстані близько 50 метрів від трупа жінки та особу чоловічої статі, який повідомив про своє перебування за кермом вищезазначеного Автомобіля ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Дисциплінарною комісією в ході службового розслідування встановлено, що під час виїзду на місце події 29.03.2021 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 допущено порушення вимоги статей 104-107, 223, 237, 238 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Зокрема під час огляду місця події та Автомобіля не вилучено змиви з внутрішніх частин Автомобіля для проведення молекулярно-генетичної експертизи для встановлення ДНК-профілю особи, яка перебувала за кермом та можливих пасажирів. Крім цього не встановлено осіб, які перебували на місці події та не залучено їх в якості свідків, які могли надати покази для встановлення об`єктивної істини, а також не вжито заходів з установлення камер спостереження на місці події і прилеглій ділянці дороги, в результаті чого не встановлено всіх учасників події, механізм вчинення ДТП, втрати слідової картини.

Під час службового розслідування також установлено, що ОСОБА_1 на порушення пункту 6 «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події» затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС) 08.02.2019 №100 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі - МЮУ) 05.03.2019 за № 223/33194; далі - Порядок), отримавши 29.03.2021 телефоном повідомлення про ДТП невідкладно за скороченим номером екстреного виклику « 102» не повідомив, обмежився лише усним інформуванням старшого інспектора - чергового чергової частини ОСОБА_7 .

Позивач під час проведення службового розслідування надав пояснення згідно яких повідомив, що про факт ДТП його повідомив місцевий мешканець смт.Солотвино ОСОБА_12 . Після чого він зателефонував черговому щоб уточнити вказані дані та з`ясувати чи дійсно мала місце ДТП, однак той повідомив, що поки йому нічого не відомо, та сказав, що додатково повідомить як з`ясує вказану інформацію. Через деякий час, ОСОБА_1 знову зв`язався з черговим та той повідомив йому, що факт ДТП підтвердився і останній викликав на місце події наряду ГРПП ТР-№3. Після цього, позивач попрямував до РВ та уже разом із СОГ виїхав на місце ДТП, де допоміг здійснити заміри та скласти схему ДТП. Після повернення у відділок дані про факт ДТП були внесені у Єдиний реєстр досудових розслідувань (далі - ЄРДР) (т.1 а.с.123-125, 222, 224).

На підставі зазначеного Висновком визначено, що за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився в порушенні вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII, пункту 1, 3 частини першої Дисциплінарного статуту, вимог статей 2, 9, 40, 104-107, 223, 237, 238 КПК, порушення вимог пункту 6 розділу ІІ Порядку, самоусунувся від повідомлення за скороченим екстреного виклику поліції « 102» про отримання інформації, щодо отримання інформації про кримінальне правопорушення, Посада, ОСОБА_1 , відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Закону №2337-VIII, звільнити зі служби в поліції.

З урахуванням цього, 09.04.2021 ГУНП прийнято Наказ №830, яким позивача наказано звільнити зі служби в поліції (т.1 а.с.31-33).

12.04.2021 відповідачем прийнято Наказ №82 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відповідно до частини 1 статті 77 Закону №580-VIII за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) з 12.04.2021 (т.1 а.с.34).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону №580-VIII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина перша та друга статті 19 Закону №580-VIII).

Згідно із статтею 1 Дисциплінарного статуту (в редакції станом на час виникнення спірних відносин) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України (пункт 1).

За змістом пункту 7 частини шостої статті 1 Дисциплінарного статуту під час виконання службових обов`язків поліцейський має право, серед іншого: ознайомлюватися з матеріалами особової справи, висновками службового розслідування, що проводиться стосовно нього, а також долучати до нього свої пояснення.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина перша статті 11 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частинами першою - четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

За змістом частини першої, пункту 1 частини дев`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Згідно із частинами першою - третьою статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право, зокрема: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Частинами першою, третьою та четвертою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для призначення службового розслідування; обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Як встановлено вище, правовими підставами для звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції стали висновки службового розслідування за фактом неналежного та неефективного розслідування обставин кримінального правопорушення, що мали місце у кримінальному провадженні №00000106 розпочатого 29.03.2021 слідчим підрозділом РВ за фактом заподіяння смертельних тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке проявилося у тому, що на початковому етапі досудового розслідування ОСОБА_1 не вжито заходів щодо встановлення усіх осіб, які були на місці пригоди, які могли надати відомості щодо механізму вчинення ДТП, особи водія та інших обставин. Ним також не вжито заходів щодо встановлення камер відеоспостереження на місці події та вилучення відеозапису для всебічного, повного та неупередженого встановлення всіх обставин. Крім того, ОСОБА_1 також порушено вимоги пункту 6 Порядку.

Щодо обставин неналежного та неефективного розслідування позивачем обставин кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №00000106 апеляційний суд вважає за необхідне вказати, що такі висновки службового розслідування є необ`єктивними та не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки згідно положень Посадової інструкції ОСОБА_1 (затвердженої заступником начальника Головного управління, начальника слідчого управління 14.01.2021) він безпосередньо підпорядковується керівнику слідчого відділу, начальнику слідчого управління ГУНП в області та здійснює, серед іншого, обов`язки:

з розслідування кримінальних проваджень про ДТП, а також забезпечує у межах своїх повноважень контроль та надає методичну допомогу слідчим відділів під час розслідування таких проваджень;

здійснює оперативний виїзд на місця скоєння резонансних правопорушень. Бере участь в огляді місця події, надає кваліфіковану допомогу в пошуку слідів кримінального правопорушення, належній їх фіксації з метою правильного процесуального оформлення, виключення надалі їх утрати або приведення в непридатний для подальших досліджень стан.

Матеріалами службового розслідування, в тому числі і поясненнями службових осіб, які були задіянні у розслідуванні обставин ДТП підтверджується те, що позивач здійснював заміри, малював схему ДТП.

Огляд місця події, в тому числі і складання протоколу огляду місця події, а також надання вказівок щодо відібрання змивів з внутрішніх частин автомобіля для проведення експертиз, встановлення осіб які були на місці пригоди, особу водія, особу потерпілої, камер відеоспостереження на місці події здійснював слідчий СОГ ОСОБА_4 , а також інші особи, які входили до складу СОГ ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 .

Зазначені особи не заперечували факт складання позивачем схеми ДТП та надання допомоги в складанні протоколу огляду місця події.

До того ж як зазначив і сам ОСОБА_4 у своєму поясненні Автомобіль після ДТП був сильно пошкоджений і за його вказівкою був доставлений на штраф майданчик евакуатором. Після ДТП до Автомобіля ніхто не сідав, а тому при доставці його на штраф майданчик у слідчих була можливість детально його оглянути та відібрати відповідні зразки для експертизи у разі наявності сумнівів щодо особи водія.

Станом на час вчинення ДТП та внесення відомостей до ЄРДР сумнівів у тому що за кермом перебував ОСОБА_11 не було.

Непереконливими є також посилання у Висновку про те, що на початковому етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000106 ОСОБА_1 не вчинено ряд дій щодо об`єктивного встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, так як згідно статті 219 КПК строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:

1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

З дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене:

1) протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу;

2) протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім;

3) протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому частиною другою статті 298-4 цього Кодексу;

4) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати:

1) одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини третьої цієї статті;

2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину;

3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею.

Наведений у цій статті строк дає належним чином організувати і провести досудове розслідування шляхом проведення відповідних судових експертиз, допитів учасників події, свідків, потерпілих, перевірки їх показів шляхом слідчих експериментів тощо. При цьому, слідчий обмежений у строках досудового розслідування після оголошення підозри особі, що скоїла злочин і має обов`язок разом з прокурором направити кримінальне провадження з моменту оголошення підозри у строк до двох місяців до суду з обвинувальним актом.

Крім того, необхідно звернути увагу на те, що у Висновку не зазначено, що протягом 29.03-01.04.2021 ОСОБА_1 було вчинено ряд першочергових слідчих та процесуальних дій в межах кримінального провадження №00000106. Вказаним діям не була надана оцінка та їх вплив на подальший рух у вказаному кримінальному провадженні. Між ж тим, потрібно згадати і те, що позивач згідно наказу від 06.04.2021 №79 о/с був відсторонений від виконання службових обов`язків, а тому немає підстав стверджувати про те, що дії позивача в межах кримінального провадження №00000106 є неповними та призвели до неналежного та неефективного розслідування обставин кримінального провадження.

Згідно з пунктом 6 розділу ІІ Порядку поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Тобто вказаним пунктом Порядку передбачений обов`язок поліцейського вжити певних заходів у разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію або звернення до нього громадян із заявою (повідомленням).

Як уже встановлено вище про факт вчинення ДТП позивача повідомив місцевий мешканець. Після того ОСОБА_1 здійснив дзвінок до чергового ОСОБА_7 , який йому сказав що така інформацію йому не відома, однак він її уточнить. Після цього, останній дійсно з`ясував що мало місце ДТП та виклика на місце події патрульних та опергрупу. Через деякий час ОСОБА_1 знову передзвонив до ОСОБА_7 і той сказав, що дійсно мають місце обставини ДТП.

Про здійснення відповідних телефонних дзвінків 29.03.2021 о 00:39, 00:53 год з телефонного номера позивача на номер НОМЕР_2 чергової частини де 29.03.2021 перебував на зміні ОСОБА_14 вказують роздруківки телефонних дзвінків з номера ОСОБА_1 (т.1 а.с.250-251).

Висновки службового розслідування про те, що позивач фактично самоусунувся від здійснення повідомлення на номер екстренної служби « 102» є безпідставними та необ`єктивними оскільки завдяки тому, що ОСОБА_1 зателефонував на номер чергового було забезпечено оперативний виїзд усіх необхідних слідчих та патрульних підрозділів на місце події, що забезпечено збереження відповідної слідової інформації необхідної для належного проведення розслідування у кримінальному провадженні №00000106.

Крім того, відповідачем не спростовано твердження позивача про те, що його чи інших працівників ГУПН ознайомлювали з вимогами Порядку та роз`яснювали про необхідність дублювання будь-якої інформації про вчинене кримінальне правопорушення на номер « 102».

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками службового розслідування та вважає, що такі не містить обґрунтованих мотивів, які дають можливість стверджувати про те, що позивач неналежно чи неефективно здійснював свої повноваження під час розслідування обставин ДТП у кримінальному провадженні №00000106 та що такі його дії є підставою для застосування до нього найвищої міри відповідальності у вигляді звільнення зі служби.

Крім того, суд апеляційної інстанції також приймає до уваги доводи позивача про те, що службове розслідування здійснювалось у невиправдано скорочені строки, зокрема таке було розпочате 05.04.2021, а завершено уже 09.04.2021 (складання Висновку). Пояснення у деяких працівників відбирались уже по складанні Висновку та у вихідний день (10.04.2021), що свідчить про необ`єктивність, поспішність висновків такого розслідування.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що Наказ №830 в частині накладення щодо позивача дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції та Наказ №82 о/с про звільнення останнього зі служби в поліції є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

В частині задоволених вимог про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 139295,52 грн, а також поновлення останнього на Посаді, ГУНП жодних доводів в апеляційній скарзі не наводить, а тому суд апеляційної інстанції не має права робити висновки щодо цієї частини рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 26 квітня 2022 року.