Справа № 600/182/21-а
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 600/182/21-а

адміністративне провадження № К/990/1366/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Данилевич Н.А., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, за участю третьої особи - ОСОБА_2 , - про визнання протиправним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до суду з позовом до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, за участю третьої особи - ОСОБА_2 , - з вимогами: визнати протиправним і скасувати наказ Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 08 січня 2021 року №06/04.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року скасовано та ухвалене нове, яким позов задоволено:

- визнано протиправним і скасовано наказ Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 08 січня 2021 року №06/04.

Ухвалами Верховного Суду від 11 листопада 2021 року та від 09 грудня 2021 року касаційні скарги Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі №600/182/21-а було повернуто особі, яка їх подала, як такі що не містять підстав касаційного оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі №600/182/21-а.

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2021 року касаційну скаргу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року повернуто заявнику, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

05 січня 2022 року Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України вчетверте звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2022 року визнано неповажними підстави пропуску строку Південно-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України на касаційне оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року №600/182/21-а та касаційну скаргу залишено без руху; надано скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги, зазначеного у мотивувальній частині ухвали, шляхом надіслання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення і надіслання відповідних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин.

На виконання вимог вказаної ухвали Південно-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України подано заяву про усунення недоліків касаційної скарги. У вказаній заяві скаржник на обґрунтування поважності причин пропуску строку послався на ті ж обставини, оцінивши які Суд в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху від 31 січня 2022 року, дійшов висновку про їхню неповажність.

Так, скаржник зазначає, що вперше касаційну скаргу було подано Південно-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України в межах строків, встановлених частиною другою статті 329 КАС України, та у подальшому без невиправданих затримок і зайвих зволікань останнє скористалось своїм правом на звернення до суду з касаційною скаргою повторно. Також скаржник просить Суд урахувати складну епідеміологічну ситуацію у державі.

Оцінюючи вказані обставини, Суд зазначає, що підстави пропуску строку на касаційне оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання касаційної скарги.

Питання поважності причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи і належних доказів поважності пропуску процесуального строку на оскарження.

Приписами статті 44 КАС України встановлено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги.

З урахуванням викладеного, Суд зауважує, що неодноразове повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Крім того, обставини, за яких суд касаційної інстанції вже повертав попередні касаційні скарги, були безпосередньо пов`язані з організаційною діяльністю заявника (неналежне оформлення).

Отже, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати обґрунтованим, оскільки неодноразове невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення її заявнику не є поважною причиною пропуску такого строку, адже є такою, що залежить виключно від волі особи, яка подає касаційну скаргу, а тому не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.

Суд зазначає, що з аналізу наведених норм законодавства випливає, що у ситуації з пропуском строків державними органами, поважними причинами пропуску строку апріорі не можуть виступати недоліки внутрішньої організації роботи суб`єкта владних повноважень (зокрема, захворювання працівників управління на короновірусну хворобу та обмеження в роботі зазначеного державного органу), які перебувають у прямій залежності від волі скаржника. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципів належного врядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Отож зазначені скаржником причини пропуску строку на подання касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а отже, не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

З урахуванням наведеного Суд не вбачає підстав визнавати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Ураховуючи, що скаржником не наведено інших поважних підстав для поновлення строку касаційного оскарження, а також не надано належних доказів на їхнє підтвердження, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 44, 248, 332, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку Південно-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України на касаційне оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року №600/182/21-а.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі №600/182/21-а.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: Н.А. Данилевич

С.А. Уханенко