Справа № 120/17015/21-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 квітня 2022 р. Справа № 120/17015/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління ДПС у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.10.2021 з реєстру судових рішень позивачу стало відомо про існування рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі №120/6162/20-а про стягнення з нього в рахунок погашення податкового боргу з транспортного податку 68878, 03 грн. на підставі податкових повідомлень - рішень Головного управління ДФС у Вінницькій області №0-0227 від 07.07.2018, №0-0227/1 від 03.08.2018, №0-0227 від 25.02.2019, №0-0227 від 25.02.2019 та податкової вимоги форми "Ф" №142244-54 від 29.10.2018.

На переконання позивача, зазначені рішення податкового органу винесені з порушенням норм чинного законодавства, порушують його права, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 07.12.2021 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження із викликом учасників справи.

23.12.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Так, представник відповідача заперечує проти позову у повному обсязі та просить відмовити у його задоволенні.

Ухвалою суду від 18.01.2022 задоволено заяву представника позивача та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду.

У судовому засідання 18.01.2022 представник позивача надав пояснення по суті спору, просив суд позовні вимоги задовольнити у повному у обсязі.

Судове засідання відкладено на 09.02.2022 о 14:00 год. у звя`зку із закінченням часу відведеного на розгляд справи.

09.02.2022 справу знято з розгляду у зв`язку із зайнятістю головуючого судді у розгляді іншої справи.

У судовому засіданні 22.02.2022 надав пояснення по суті спору представник відповідача, який заперечив проти позовних вимог у повному обсязі та просив у задоволенні позову відмовити.

Судове засідання відкладено у зв`язку із необхідністю надати представником відповідача додаткових доказів.

Судове засідання у справі 29.03.2022 відкладено судом за клопотанням представника відповідача.

У наступне судове засідання 19.04.2022, належним чином повідомлені учасники справи, до суду не прибули. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності у письмовому провадженні. Зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Враховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України суд дійшов висновку провести розгляд справи у порядку письмового провадження.

У відповідності до вимог частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши аргументи представника позивача та відповідача, суд встановив наступне.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 був власником 3 наступних транспортних засобів:

- автомобіля MERCEDES-BENZ G 350, 2015 р.в. з об`ємом двигуна 2987 куб. см.;

- автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2017 року випуску, V двигуна 2993 см.куб.;

- автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, 2016 року випуску, об`єм двигуна -4461 куб. см.

Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено наступні податкові повідомлення - рішення з транспортного податку:

- №0-0227 від 27.07.2018, яким нараховано транспортний податок за 2018 рік за автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, 2016 року випуску в сумі 14583,33 грн.;

- №0-0227/1 від 03.08.2018, яким нараховано транспортний податок за 2018 рік за автомобіль MERCEDES-BENZ G 350, 2015 р.в. в сумі 4166,67 грн.;

- №0-0227 від 25.02.2019, яким нараховано транспортний податок за 2019 рік за автомобіль MERCEDES-BENZ G 350, 2015 р.в. в сумі 25000 грн.;

- №0-0227 від 25.02.2019, яким нараховано транспортний податок за 2019 рік за автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2017 р.в. в сумі 25000 грн.

Враховуючи, що станом на 29.10.2018 року за ОСОБА_1 рахувався податковий борг з транспортного податку у сумі 18 750,00 грн. та земельного податку з фізичних осіб у сумі 142,89 грн., загальна сума боргу 18 892,89 грн., контролюючим органом винесено податкову вимогу №Ф-142244-54 від 29.10.2018 року.

Позивач не погоджується із таким рішеннями, вважає їх протиправними, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією та Податковим кодексом України (далі - ПК України) в редакціях, що були чинними на момент їх виникнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 143 Конституції України визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Порядок адміністрування транспортного податку врегульовано статтею 267 ПК України, якою передбачені платники податку, об`єкт та база оподаткування, податковий період.

Так, згідно з пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Відповідно до пп. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

За змістом пункту 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 267.5.1 пункту 267.5)

Пунктом 267.6 встановлюється порядок обчислення та сплати податку. Так, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об`єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

З 1 квітня 2015 року органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов`язані щомісяця у десятиденний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем реєстрації об`єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України (в редакції чинній на 2018-2019 роки) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлюється Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 (далі - Методика).

Відповідно до пунктів 2-4 Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою:

Сср = Цн х (Г / 100),

де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального;

Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 № 403.

Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів).

Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономіки.

Відповідно до п. 14 Методики Мінекономіки забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального.

Системний аналіз наведених положень ПК України, Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про те, що для визнання автомобіля об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема, середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється виключно Мінекономіки.

Відтак перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2018-2019 роках (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Водночас обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавцем покладено саме на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, тобто на Мінекономіки. Натомість межі повноважень податкового органу полягають у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі інформації про автомобілі, що є об`єктом оподаткування транспортним податком, розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономіки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 813/3965/17.

Згідно п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Відповідно до п.п 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України( в редакції, що діяла станом на час прийняття спірних рішень), об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Пунктом 267.4 ст. 267 ПК України визначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до п.п. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України, податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 01 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

За приписами абз.3 п. 58.3 ст. 58 ПК України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Сума визначеного транспортного податку, відповідно до п.п. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 ПК України, фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Визначаючись щодо податкового повідомлення-рішення №0-0227/1 від 03.08.2018, яким нараховано транспортний податок у розмірі 4166,67 грн. за автомобіль - MERCEDES-BENZ G 350 2015 р.в. за 2018 рік, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 10.04.2018 позивач придбав автомобіль MERCEDES-BENZ G 350 2015 р.в.

23.05.2018 на підставі інформації щодо переліку суб`єктів та об`єктів оподаткування транспортним податком з фізичних осіб АІС «Податковий блок», згідно ст.267 Податкового Кодексу України по транспортному податку з фізичних осіб громадянину ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 за транспортний засіб MERCEDES-BENZ G 350, 2015 року випуску, сформовано податкове повідомлення-рішення №0-0227 на суму податкового зобов`язання 18750 грн. 00 коп.

22.06.2018 року перелік суб`єктів та об`єктів оподаткування транспортним податком з фізичних осіб АІС «Податковий блок» оновлено. Згідно оновленої інформації транспортний засіб, за який було нараховано податок знято з обліку 22.06.2018 року.

У зв`язку із зазначеним, податковим органом скасовано податкове повідомлення-рішення №0-0227 на суму податкового зобов`язання 18 750 грн. 00 коп. по транспортному податку скасованим та прийнято нове за №0-0227/1 від 03.08.2018 на суму податкового зобов`язання 4 166 грн. 67 коп. (за квітень-травень 2018 року).

Згідно п.п.267.6.5 п.267.6. ст.267 Податкового Кодексу України у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування податок обчислюється попередньому власнику за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об`єкт оподаткування.

Враховуючи, що позивачем придбано автомобіль MERCEDES-BENZ G 350, 2015 р.в. 10.04.2018 та знято з реєстрації 22.06.2018, суд дійшов висновку, що податковий орган, діючи в межах та відповідно до наданих йому повноважень, правомірно нарахував ОСОБА_1 податок пропорційно часу перебування транспортного засобу у його володінні та користуванні за 2018 рік.

Відтак, адміністративний позов в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення №0-0227/1 від 03.08.2018 задоволенню не підлягає.

В той час, з матеріалів справи слідує, що податковим органом 25.02.2019 винесено податкове повідомлення - рішення №0-0227, яким ОСОБА_1 нараховано транспортний податок за 2019 рік на суму 25000 грн. за транспортний засіб MERCEDES-BENZ G 350, 2015 р.в.

Враховуючи, що вказаний автомобіль знято з обліку позивачем 22.06.2018, відтак нарахування податкового зобов`язання за звітний 2019 рік податковим органом здійснено протиправно. У зв`язку із чим, податкове повідомлення - рішення №0-0227 від 25.02.2019 є протиправним та підлягає скасуванню.

Визначаючись щодо правомірності прийняття податкових повідомлень - рішень №0-0227 та №0-0227, суд виходить з такого.

27.07.2018 року на підставі інформації щодо переліку суб`єктів та об`єктів оподаткування транспортним податком з фізичних осіб АІС «Податковий блок», згідно ст.267 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року по транспортному податку з фізичних осіб громадянину ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 за транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200 2016 року випуску було сформовано податкове повідомлення-рішення №0-0227 на суму податкового зобов`язання 14 583,33 грн.

З матеріалів справи слідує та не заперечувалося сторонами, що 22.06.2018 позивач придбав автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200 2016 року випуску, чорного кольору, тип палива - дизель, об`єм двигуна 4461 куб.см., універсал - В, номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 від 22.06.2018.

Згідно довідки, виданої заступником начальника відділення СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, 10.12.2018 по факту незаконного заволодіння автомобілем внесені відомості до ЄРДР за номером 0004752 за ознаками злочину, передбаченого ст.289 ч.3 КК України.

Таким чином, автомобіль Toyota Land Cruiser 200 державний номер НОМЕР_3 вибув з володіння (власності) позивача 10.12.2018. Відповідно, з указаної дати позивач фактично позбавлений права таких складових, властивих для власника, як володіння та користування належною їй річчю (експлуатації автомобіля).

Диспозиція норми п.267.2 ст.276 Податкового кодексу України вказує на те, що визначений законодавцем обов`язок зі сплати транспортного податку безпосередньо пов`язаний з фактом реєстрації транспортних засобів за фізичними/юридичними особами, в незалежності від того чи об`єкт оподаткування вибув з володіння власника поза волею останнього (викрадений), чи ні.

При цьому, Законом України №909-VIII від 24.12.2015 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України доповнено, серед іншого, підп.267.6.8 такого змісту: у разі незаконного заволодіння третьою особою легковим автомобілем, який відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктом оподаткування, транспортний податок за такий легковий автомобіль не сплачується з місяця, наступного за місяцем, в якому мав місце факт незаконного заволодіння легковим автомобілем, якщо такий факт підтверджується відповідним документом про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, виданим уповноваженим державним органом.

У разі повернення легкового автомобіля його власнику (законному володільцю) податок за такий легковий автомобіль сплачується з місяця, в якому легковий автомобіль було повернено відповідно до постанови слідчого, прокурора чи рішення суду. Платник податку зобов`язаний надати контролюючому органу копію такої постанови (рішення) протягом 10 днів з моменту отримання.

Враховуючи, що транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200, державний номер НОМЕР_3 перебував у фактичному володінні позивача у період з 22.06.2018 до 04.11.2014, відтак встановлення відповідачем обов`язку для позивача щодо сплати ним транспортного податку у 2018 році мав би бути пропорційним до часу володіння та користування автомобілем.

Як уже зазначено вище по тексту рішення, відповідно до вимог ст. 267 ПКУ оподаткування об`єктів , придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.

У разі переходу права власності на об`єкт оподаткування податок обчислюється попередньому власнику за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об`єкт оподаткування.

Тобто, з зазначеної вище норми Податкового кодексу України слідує, що позивачу належить сплатити транспортний податок за 2018 рік за автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, державний номер НОМЕР_3 за період з 01.06.2018 по 01.12.2018, що в підсумку становить 6 місяців.

Оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням нараховано податок в сумі 14583,33 грн., в той час як сума податку за повний звітний рік складає 25000 грн. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що податковим органом невірно обраховано суму податку, що належить сплатити позивачу.

Аналогічного висновку суд дійшов оцінюючи правомірність податкового повідомлення - рішення №0-0227 від 25.02.2019, яким нараховано позивачу транспортний податок за 2019 рік за автомобіль легковий марки LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2017 року випуску, V двигуна 2993 см.куб. в сумі 25000 грн.

Судом встановлено, що транспортний засіб ОСОБА_1 зареєстровано 04.01.2019 року, а 22.06.2019 року перереєстровано на нового власника, фактично в зв`язку з втратою права власності на зазначений об`єкт оподаткування податок мав би нарахуватися за 5 місяців, що становить 10416,67 грн.

Разом з тим, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. Водночас, визнання рішення контролюючого органу недійсним повністю у такій ситуації, дає йому можливість визначити в установленому Законом порядку правильне рішення, зокрема через прийняття нового рішення (постанова Верховного суду від 23.06.2020 року у справі №819/1785/17).

У зв`язку чим, податкові повідомлення - рішення №0-0227 від 27.07.2018 та №0-0227 від 25.02.2019 є протиправними та підлягають скасуванню вцілому.

Визначаючись щодо правомірності оскаржуваної податкової вимоги від 29.10.2018 року форми "Ф"№142244-54, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що сума боргу, визначена у вимозі, складається з транспортного податку на суму 18750,00 грн. та земельного податку з фізичних осіб у сумі 142,89 грн.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (пункт 59.3 статті 59 Податкового кодексу України).

Відтак, виходячи з того, що оскаржувана податкова вимога винесена контролюючим органом у зв`язку з наявною у позивача податкової заборгованості з транспортного податку за 2018 рік, щодо якого суд дійшов до висновку про протиправність, з урахуванням похідного характеру оскаржуваної податкової вимоги від 29.10.2018 року форми "Ф"№142244-54, остання також є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області №0-0227 від 27.07.2018, №0-0227 від 25.02.2019, №0-0227 від 25.02.2019 та податкову вимогу форми "Ф"№142244-54 від 29.10.2018.

В іншій часині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 755,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_5 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, )

Суддя Комар Павло Анатолійович