Справа № 560/5132/21
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
28 квітня 2022 року
Київ
справа №560/5132/21
адміністративне провадження №К/9901/45563/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі Суд):
судді-доповідача Радишевської О.Р.,
суддів Кашпур О.В., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року у справі №560/5132/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просив:
визнати протиправними дії та бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не встановлення січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 в повному обсязі;
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування абзаців 4-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, та невиплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 по 01.10.2018 в повному обсязі;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 01.10.2018 в сумі 113587,67 грн, із застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), в період з 01.12.2015 по 28.02.2018, а в період з 01.03.2018 по 01.10.2018 із урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року, адміністративний позов задоволено частково:
визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає у невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018;
зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018;
у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
13 грудня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року в справі № 560/5132/21.
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2022 року вказану касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги, зазначеного у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення і надіслання належних доказів на підтвердження вказаних у заяві обставин.
Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2022 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року протягом десяти днів із дня вручення ухвали про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.
На виконання вимог зазначених ухвал суду ОСОБА_1 було направлено заяви, які надійшли до суду 14 січня 2022 року та 13 квітня 2022 року. У вказаних заявах скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року у справі № 560/5132/21. У вказаній заяві скаржник в обґрунтування поважності причин пропуску строку зазначає, що повний текст оскаржуваної постанови ним не було отримано у день її проголошення та складання та з її змістом він ознайомився лише 21 жовтня 2021 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень. На підтвердження вказаних обставин скаржником долучено до заяви лист Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2022, у якому повідомляється, що у зв`язку з недостатнім фінансуванням витрат Сьомого апеляційного адміністративного суду на послуги поштового зв`язку, постанова від 02.11.2021 в справі №560/5132/21 на поштову адресу позивача не направлялась.
Оцінюючи вказані обставини, Суд зазначає, що відповідно до вимог статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.
Зі змісту оскаржуваної постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду прийнято у порядку письмового провадження 02 листопада 2021 року та повний текст в той же день направлено представнику позивача засобами електронного зв`язку.
За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 02 грудня 2021 року.
Водночас, касаційну скаргу направлено скаржником до Суду засобами поштового зв`язку 07 грудня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
У заяві про поновлення строку скаржник посилається на те, що повний текст оскаржуваного судового рішення йому не направлявся засобами поштового зв`язку та про прийняте судом апеляційної інстанції рішення йому стало відомо лише 19 листопада 2021 року.
Отже, з огляду на зазначені позивачем обставини та надані суду докази, керуючись приписами частини 2 статті 329 КАС України, Суд дійшов висновку про наявність підстав на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, оскільки касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня ознайомлення позивача з повним текстом оскаржуваного судового рішення.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України Про запобігання корупції, займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.10.2018 №230 позивач звільнений в запас за підпунктом "к" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" та виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 01.10.2018.
Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, у системному зв`язку з положеннями примітки до статті 51-3 Закону України Про запобігання корупції (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду), суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.
Проте скаржник зазначає, що ця справа стосується права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики з питання нарахування і виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовців, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норми у подібних правовідносинах, а саме норм Порядку № 1078 (а саме: абзаців 1-6 пункту 5) у редакції, що набрала чинності з грудня 2015 року. Також скаржник зазначає, що справа має виняткове значення для позивача з огляду на те, що в ній порушується питання поновлення його конституційного права на соціальний захист, зокрема, в частині виплати належної позивачу індексації грошового забезпечення (заробітної плати).
Таким чином, оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, позивач у касаційній скарзі наводить підстави, передбачені підпунктами а та в пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Підставою касаційного оскарження у цій справі скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми у подібних правовідносинах, а саме абзаців 1-6 пункту 5 Порядку № 1078 у редакції, що набрала чинності з грудня 2015 року.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки доводи скаржника є достатньо мотивованими і потребують перевірки, а касаційна скарга стосується питання права, яке має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Судом установлено, що касаційну скаргу подано з додержанням вимог процесуального закону, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 329, 330, 334 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Задовольнити заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.
2. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року у справі №560/5132/21.
2. Витребувати з Хмельницького окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №560/5132/21.
3. Особі, що подала касаційну скаргу, надіслати копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, а іншим учасникам справи копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
4. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська
Судді: О.В. Кашпур
С.А. Уханенко