Справа № 179/84/22(2-а/179/4/22)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2022-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2022 року м. Дніпросправа № 179/84/22(2-а/179/4/22)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08.02.2 022 р. (суддя Ковальчук Г.А., повне судове рішення складено 09.02.2022 р.) в справі № 179/84/22 за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП № 1 Новомосковського районного відділу поліції старшого сержанта поліції Шишкова Станіслава Віталійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до інспектора СРПП ВП № 1 Новомосковського районного відділу поліції старшого сержанта поліції Шишкова Станіслава Віталійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 505822 від 14.01.2022 р., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08.02.2022 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вважає, що судом першої інстанції не перевірено, чи були у відповідача підстави для прийняття постанови, а також для зупинки транспортного засобу. При цьому повідомлена відповідачем причина зупинки транспортного засобу, передбачена пунктом 1 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», не може бути такою підставою, позаяк не встановлено факту порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Належних доказів скоєння позивачем порушення Правил дорожнього руху відповідачем не надано, до постанови не внесено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеофіксацію.

Вважає, що відповідачем не доведено факту вчинення правопорушення, тому притягнення до адміністративної відповідальності є безпідставним.

Стверджує про порушення процедури накладення адміністративного стягнення, адже йому відповідачем не роз`яснення права користуватися правовою допомогою.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з постановою БАВ № 505822 від 14.01.2022 року до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Cadett, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 14 сiчня 2022 року о 7.35 в смт. Магдалинiвка, по вулицi Енергетикiв рухався на автомобілі, будучи не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив пп. 2.3 в) Правил дорожнього руху України.

Судом першої інстанції зазначено про не надання позивачем суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б спростували факти, викладені в оскаржуваній постанові, та факт відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а також про те, що твердження позивача про порушення процедури розгляду справи не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки в оскаржуваній постанові є особистий підпис позивача про роз`яснення йому прав за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП.

Оскільки не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд першої інстанції вважав, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною, та підстави для її скасування відсутні.

Суд визнає приведені висновки необґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 14.01.2022 р. інспектором СРПП ВП № 1 Новомосковського районного відділу поліції старшим сержантом поліції Шишковим С.В. прийнято постанову серії БАВ № 505822, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, яке полягає у тому, що водій ОСОБА_1 14.01.2022 р. о 07 годині 35 хвилин в смт. Магдалинівка по вулиці Енергетиків керував транспортним засобом марки Opel Cadett, номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, та не був пристебнутим ременем безпеки, чим порушив вимоги пункту 2.3 «в» Правил дорожнього руху.

Абзацом «в» пункту 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Частиною п`ятою статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження скоєння позивачем порушень пункту 2.3 «в» Правил дорожнього руху.

В обґрунтування доведеності вчинення позивачем правопорушення відповідач посилається на здійснення відео фіксації події вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху.

Разом з тим, відповідачем не надано суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського із посиланням на те, що термін зберігання відеофайлу складає 2 тижні.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними доказами у розумінні статті 73 КАС України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі статтею 31 Закону №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що оскаржена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності містить інформацію про те, що до постанови додається відео.

Відповідачем, як вказано вище, не подано суду такого доказу, як відеозапис про фіксування події правопорушення.

Також оскаржена постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Тобто, в порушення частини третьої статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 505822 від 14.01.2022 р. не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось.

Зважаючи на те, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП, у такій постанові, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржений постанові по справі про адміністративне правопорушення від посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис саме події порушення Правил дорожнього руху, зазначення відповідачем у постанові про наявність такого відеозапису не може вважатися правомірним, а такий відеозапис (у разі його подання до суду, чого в цьому випадку не відбулось) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Таке правозастосування узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31.01.2019 р. в справі № 464/2309/17.

Таким чином, в порушення вимог частини другої статті 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, відповідачем не надано належних та достатніх доказів правомірності свого рішення.

З урахуванням відсутності належним та достатніх доказів вчинення позивачем порушення п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху України, суд визнає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, відповідно, постанова про накладення адміністративного стягнення має бути скасована, справа про адміністративну правопорушення закрита, як передбачено пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України.

Суд звертає увагу на те, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права в частині не дотримання строку розгляду цієї категорії справ, встановленого частиною першою статті 286 КАС України, а також проголошення за результатами розгляду справи скороченого рішення, а не повного тексту, всупереч частині першій статті 271 КАС України.

Разом з тим, суд визнає необґрунтованим звернення позову до другого відповідача Департаменту патрульної поліції, адже, як вказано вище, оскаржена в цій справі постанова винесена інспектором СРПП ВП № 1 Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, а не інспектором патрульної поліції, тому в задоволенні позовних вимог до Департаменту патрульної поліції суд відмовляє.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, оскільки відповідачем у справі виступала службова особа Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, саме з бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області мають бути стягнуті судові витрати зі сплати судового збору на користь позивача.

При цьому судові витрати підлягають відшкодуванню в повному обсязі, адже часткове задоволення позову пов`язане виключно з безпідставністю зазначення другим відповідачем Департамент патрульної поліції.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08.02.2022 р. в справі № 179/84/22 задовольнити частково.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08.02.2022 р. в справі № 179/84/22 за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП № 1 Новомосковського районного відділу поліції старшого сержанта поліції Шишкова Станіслава Віталійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Ухвалити в справі № 179/84/22 нове рішення.

Позов позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП № 1 Новомосковського районного відділу поліції старшого сержанта поліції Шишкова Станіслава Віталійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БАВ № 505822, прийняту 14.01.2022 р. інспектором СРПП ВП № 1 Новомосковського районного відділу поліції старшим сержантом поліції Шишковим Станіслава Віталійовича, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (, 49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20-а) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1240 (одна тисяча двісті сорок) грн. 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 25.04.2022 р. та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 25.04.2022 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко