Справа № 215/3354/21
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2021 року Справа № 215/3354/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Недоступа Антона Ігоровича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
20.05.2021 до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Недоступа Антона Ігоровича, у якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Недоступ Антона Ігоровича за результатом розгляду заяви від 09.04.21р. вх.С-322-П у сфері управління в тому числі делегованих повноважень, яка виявилася у порушенні встановленого порядку ст.3, 22, 144 Конституції України та зобов`язати прийняти рішення в розумінні п. 19 ч. 1 ст. 4 КАСУ;
- визнати протиправною бездіяльність голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Недоступ Антона Ігоровича за результатом розгляду заяви від 09.04.21р. вх.С-322-П у сфері управління в тому числі делегованих повноважень, яка виявилася у відмові депутатським запитом зобов`язати начальника управління охорони здоров`я м. Кривого Рогу Мурашко К.В. вжити заходів до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 КМР, чим забезпечити ОСОБА_1 , як онко хвору людину безкоштовними медикаментами, а не як особу з інвалідністю та встановити наявність у нього компетенції (повноважень) подати такі депутатські запити для належного реагування;
- визнати протиправною бездіяльність голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Недоступ Антона Ігоровича за результатом розгляду заяви від 09.04.21р. вх.С-322-П у сфері управління в тому числі делегованих повноважень, яка виявилася у не підкоренні ст. 7 ЗУ «Про звернення громадян», п.3.1 його розпорядження від 15.12.20р. №169-р;
- визнати протиправною бездіяльність голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Недоступ Антона Ігоровича за результатом розгляду заяви від 09.04.21р. вх.С-322-П у сфері управління в тому числі делегованих повноважень, яка виявилася у відмові депутатським запитом звернутися до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, а саме: просити більш детальніше надати роз`яснення про права онко хворих і медичних комунальних підприємств відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 1998 р. №1303 після позначки (*) у самому кінці постанови, так як відповідно до ст.92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального, а не позначкою (*) у самому кінці додатка №2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 1998 р. №1303, яку використовують на практиці і при цьому онко хворим надають рецепти на пільгових умовах з оплатою 50% без посилання на онко захворювання та встановити наявність у нього компетенції (повноважень) подати такі депутатські запити для належного реагування.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 подала заяву від 09.04.21р вх С-322-П, якою просила вжити заходи для забезпечення гарантій ст 3,21, ч 2 ст 28, ч 1 ст 29,ч. 3 ст. 32,34,49 Конституції України, ч. 1 ст. 3, п. 7 ст. 4, ст. 6, 10, п. "а", "б" ст. 10, ст. 31, 32, 39,42, ч. 1, 3 ст. 43, ст. 53, п. "а" ст. 78 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я", Відповідач не ліквідував причини звернення і цим не вжитті усі заходи для гарантування мого права на інформацію і не забезпечив права на попередження із можливістю страждань і болю і право на медичні профілактичні заходи, право на індивідуальний підхід до лікування, право на доступність у галузі охорони здоров`я, право на медичну інформацію, право на якісну медичну допомогу. Відповідач відмовив у розгляді та запропонував звернутися до Криворізької міської ради чим порушив ст. 7 ЗУ «Про звернення громадян».
Позивач наголошує, що «предметом позову є управлінська функція відповідача, акт управління (рішення), який не наданий, так як не вжиті заходи для забезпечення гарантій держави для врегулювання питань надання адміністративних послуг.». Відповідач, на думку позивача, порушив абсолютні права і гарантії Конституції України та Закону України «Про звернення громадян».
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.05.2021 року у справі №215/3354/21 адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
24.06.2021 року матеріали адміністративної справи №215/3354/21 надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та на підставі Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2021 року передані на розгляд головуючому судді Юхно І.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 прийнято до провадження; відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про витребування доказів у справі та у зв`язку з недотриманням вимог статей 160, 161 КАС України адміністративний позов залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду: копії паспорта громадянина України як документу, що підтверджує наявність у ОСОБА_1 процесуальної дієздатності; уточненої позовної заяви з уточненими позовними вимогами та/або суб`єктним складом правовідносин, який містить ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України або реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача, у відповідності до вимог КАС України, а також його копії для направлення відповідачу/відповідачам у справі; доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Копія вищевказаної ухвали була направлена засобами поштового зв`язку на адресу позивача, зазначену у позовній заяві, та відповідно до наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 21.08.2021 отримано ОСОБА_1 особисто. Тобто, строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до 26.08.2021 включно.
26.08.2021 засобами поштового зв`язку від ОСОБА_1 на виконання ухвали надійшла заява про відкриття провадження по справі після усунення недоліків від 23.08.2021, у якій позивач просив суд:
- вважати виконаними вимоги ухвали від 29.06.21 р. і дати можливість паспорт надати в судовому засіданні (ч.1, 2 ст.43 КАС України);
- розглянути клопотання від 20.05.21р. про надання визначеності факту часу розгляду заяви від 09.04.21р вх С-322-П визначеності факту повідомлення про день, час і місце розгляду.
До заяви була надана копії 1 та 2 сторінок паспорту ОСОБА_1 , яка перекреслена кульковою ручкою синього кольору з написом «не для судових справ» та особистим підписом.
В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що бездіяльність відповідача, на його думку, полягає у відсутності рішень в розумінні п 19 ч.1 ст.4 КАСУ до правого порядку ст 140, 144 Конституції України, яке прийнято після розгляду скарги позивача, а також саме це і є предметом спору. Позивач вважає, що захистити його права можливо саме наданням оцінки управлінській функції відповідача відповідно до п 19 ч.1 ст.4 КАСУ і ст. 3, 19, 140, 144 Конституції України за результатом розгляду скарги, яка пов`язана з право на достатній життєвий рівень шляхом встановлення наявності компетенції (повноважень) відповідача та зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт вимоги яких порушено згідно ст. 249 КАС України. Суд зобов`язаний оцінити специфічний, доречний та важливий аргумент по справі - відмова відповідача від свого обов`язку - утверджувати і забезпечувати права громадян.
Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що разом із позовом позивачем було надано до суду клопотання від 20.05.21 р., у якому ОСОБА_1 просить суд:
1) ухвалою до початку розгляду справи по суті надати визначеності факту часу розгляду заяви, встановити час, день, місце де розглядалась заява позивача від 09.04.21р вх С-322-П і осіб, які приймали рішення в розумінні п 18, 19 ч.1 ст.4 КАСУ після її розгляду;
2) ухвалою до початку розгляду справи по суті надати визначеності факту повідомлення про день, час і місце розгляду, факту наявності поштового повідомлення, свідків подій і встановити факт отримання адресатом рішення в розумінні п. 18, 19 ч.1 ст.4 КАСУ, яке приймалося за результатом розгляду заяви позивача від 09.04.21р вх С-322-П;
3) ухвалою надати визначеності управлінській функції голови Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради відповідно до п 18, 19 ч.1 ст.4 КАСУ і ст 3, 19, 144 Конституції України за результатом розгляду заяви від 09.04.21р вх С-322-П.
Тобто, подане ОСОБА_1 клопотання від 30.12.20 р в частині вимог п.1 та 2 є фактично клопотанням про витребування доказів у справі, а в частині вимог п.3 позивачем заявлено клопотання про «надання визначеності управлінській функції голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради».
Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2021:

- клопотання ОСОБА_1 від 20.05.21 р в частині вимог п.3 про надання визначеності управлінській функції голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради повернуто заявнику без розгляду;

- прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в адміністративній справі №215/3354/21 за позовом ОСОБА_1 до голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Недоступа Антона Ігоровича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 20.05.2021 в частині п.1-2 прохальної частини про витребування доказів у справі №215/3354/21; встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача; витребувано від відповідача додаткові докази у справі.

Копію ухвали про відкриття провадження направлено засобами поштового зв`язку на адресу сторін, відповідачу - разом із копією адміністративного позову. Відповідачу копію ухвали суду від 09.09.2021 разом із копією адміністративного позову направлено на офіційну адресу електронної пошти - 23.09.2021. Тобто, строк на подання відзиву до 08.10.2021.

04.10.2021 на електронну пошту суду та 05.10.2021 засобами поштового зв`язку від Тернівської районної у місті Кривому Розі ради надійшов відзив на позов, у якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні з огляду на те, що рішенням Криворізької міської ради від 31.03.2016 №381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» визначено обсяг та межі повноважень виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради. Рішення є публічно доступним на офіційному сайті Криворізької міської ради. 09 квітня 2021 року до голови Тернівської районної у місті ради надійшло звернення ОСОБА_1 вх. № С-322-П. Відповідно до рішення виконкому Тернівської районної у місті ради від 19.07.2017 №248 «Про затвердження Регламенту виконкому Тернівської районної у місті ради» резолюції на вхідну кореспонденцію накладаються головою районної у місті ради, заступником голови районної у місті ради, заступниками голови районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючою справами виконкому районної у місті ради відповідно до їх розподілу обов`язків. Розгляд вхідної документації, відповідно до резолюцій керівництва, виконує визначена посадова особа виконкому Тернівської районної у місті ради.

Відповідач посилається на те, що вирішення питань викладених в звернені позивача від 09.04.2021 № С-322-П не належать до повноважень виконкому Тернівської районної у місті ради, про що за результатами розгляду звернення позивачу була підготовлена відповідь. Виконком Тернівської районної у місті ради зазначеним рішенням позбавлений повноважень стосовно вирішення різних медичних питань та питань, що стосуються медичних закладів.

Крім цього, відповідачем звернута увага, що управління охорони здоров`я виконкому міської ради підпорядковане Криворізькі міській раді і його виконавчому комітету і в підпорядкуванні у виконкомі Тернівською районної у місті ради не знаходиться. Голова Тернівської районної у місті ради і уповноважений керувати або давати доручення начальнику управління охорони здоров`я виконкому Криворізької міської ради. Виходячи з вищезазначеного, на думку відповідача, факт бездіяльності голови Тернівської районної місті ради під час розгляду звернення ОСОБА_1 був відсутній.

Відповідачем наголошено, що ОСОБА_1 на свої звернення медичного направлення отримувала вичерпні відповіді від виконкому Тернівської районної у місті ради стосові делегованих повноважень виконкому у вирішені питань, що стосуються медичних закладів. Але, позивач і по теперішній час продовжує направляти заяви та скарги з метою вирішення його питань в порядку та у спосіб не передбаченому нормативно-правових актами та поза межами повноважень виконавчого комітету районної у місті ради. Так, за 2021 рік ОСОБА_1 направила до виконкому Тернівської районної місті ради вісім звернень з різних медичних питань та питань, що стосуються діяльності медичних закладів (С-9 від 05.01.2021, С-19 від 11.01.2021, С-66 від 20.01.202 С-11-П від 01.02.2021, С-91-П від 10.03.2021, С-293-П від 30.03.2021, С-322-П від 09.04.202 С-370-П від 18.05.2021). Таким чином, скаржник систематично намагається змусити виконком та його посадових осіб вчинити дії, що призведуть до перевищення повноважень та порушення вимог законодавства України.

Відповідно до ст.263 КАС розгляд адміністративної справи мав відбутись до 08.10.2021, проте у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказів отримання позивачем ухвали про відкриття провадження судом продовжено розгляд справи до надходження поштового повідомлення про вручення копій ухвал від 09.09.2021 позивачеві.

25.11.2021 відділенням поштового зв`язку на адресу суду повернуто конверт, направлений позивачу з ухвалами від 09.09.2021, із відміткою про невручення від 02.11.2021 «за закінченням терміну зберігання».

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Юхно І.В. у відпустці в період з 23.11.2021 по 07.12.2021 відповідно до ч.6 ст.120 КАС України суд розглядає справу по суті в перший робочий день - 08.12.2021.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 звернулась до виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради із заявою (запитом) від 09.04.2021 року, адресована Голові Тернівської районної у місті ради Недоступу А.І. , у якій просила:

«1. депутатським запитом звернутися до Дніпропетровської областної державної адміністрації, а саме просити більш детальніше надати розяснення про права ОНКО хворих в медичних комунальних підприємств відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 1998 р. N 1303 після позначки (*) у самому кінці постанови, так як відповідно до ст.92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального, а не позначкою (*) у самому кінці додатка №2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 1998 р. N 1303, яку використовують на практиці і при цьому ОНКО хворим надають рецепти на пільгових умовах з оплатою 50% без посилання на ОНКО захворювання;

2. ініцювати подання пропозицій Криворізькому міському голові на вжиття заходів для якості надання медичних послуг, забезпечення права ОНКО хворої на попередження за можливістю страждань і болю ч 2, 3 ст 28, ч 1 ст 29, ч 3 ст 32, 48, 49 Конституції України для безоплатного відпуску ОСОБА_1 лікарських засобів зазначених у рецептах від 06.04.21р №121, №122, №123, №124, №125, №126 (разом 6 рецептів);

3. ініцювати подання пропозицій Криворізькому міському голові на вжиття заходів до начальника управління охорони здоровя м.Кривого Рогу Мурашко К.В., який не видав наказ до 09.04.21р щодо забеспечення ОСОБА_1 , як ОНКО хворої людини, безкоштовними медикоментами для лікувально-профілактичних заходів згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 1998 р. N 1303 та який використовує бюджетні кошти за не призначенням;

4. частково загладити моральні страждання заявника сумою у 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 2270грн х 1000 = 2270000грн;

5. надати запрошення для представника заявника ОСОБА_3 АДРЕСА_1 з повідомленням про повноваження осіб з приводу розгляду заяви від 09.04 21 р;

6. надати дві копії цієї заяви з реєстраційними номерами адресату та Криворізького міськвиконкому належно завірені;

7. депутатським запитом зобовязати начальника управління охорони здоровя м. Кривого Рігу Мурашко К.В. вжити заходів до КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 КМР чим забеспечувати ОСОБА_1 , як ОНКО хвору людини безкоштовними медикоментами, а не як особу з інвалідністю;

8. після розгляду заяви, висновки викласти в індивідуальному правовому акті до правової позиції ст 144 Конституції України, складеному за підсумком всебічного розгляду питання заяви для забезпечень гарантій держави, для врегулювання питань надання адміністративних послуг, який надати заявнику;

9. надати рішення відповідно до запиту заявника від 30.03.21р згідно встановленого поряду ст 3,22,144 Конституції України, а за його відсутності зазначити причини;

10. зазначити статті норм законодавства відповідно до яких адресат, виконавчий комітет Тернівської районної у м Кривий Ріг ради посилаєтесь на не делегованість повноважень при розгляді затиту від 30.03.21р у сфері управління;

11. надати розпорядження яким надано повноваження особам які розглядали заяву заявника від 30.03.21р і 09.4.21р».

Вказана заява зареєстрована виконавчим комітетом Тернівської районної у місті ради за вхід. №С-322-П від 09.04.2021.

Листом від 14.04.2021 №С-322-П за підписом Голови Тернівської районної у місті ради Антона Недоступа за результатами розгляду звернення позивача від 09.04.2021 повідомлено ОСОБА_1 наступне:

- згідно статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території;

- рішенням Криворізької міської ради від 31.03.2016 №381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» не передбачено здійснення виконкомами районних у місті рад управління медичними установами району;

- тобто, виконком Тернівської районної у місті ради зазначеним рішенням позбавлений повноважень стосовно вирішення різних медичних питань та питань, шо стосуються медичних закладів;

- відповідно до статті 8 Закону України «Про звернення громадян», не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина, з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.

Вказаний лист у квітня 2021 року направлений засобами поштового зв`язку простою кореспонденцією на адресу ОСОБА_1 , що підтверджується реєстром витрат конвертів за квітень 2021 року.

Вважаючи протиправною бездіяльність голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Недоступ Антона Ігоровича за результатом розгляду заяви від 09.04.21р. вх.С-322-П, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Разом із цим, суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 у справі №1-29/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органними місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством, (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України та норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовано Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон №393), який забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Вказані конституційні положення, а також положення Закону №393 містять правову процедуру розгляду звернень особи, зокрема, до суб`єктів владних повноважень, яка гарантує доступ особи до інформації, обов`язок розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Зважаючи на це, а також контекст спірних правовідносин, що склались між сторонами суд вважає за необхідне вказати, що у постанові Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі № 826/13000/18 зазначено, що правова процедура («fair procedure» - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади.

Правова процедура встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.

Встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Ця правова процедура спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності, складовою якої є принцип легітимних очікувань як один з елементів принципу верховенства права, тобто особа правомірно очікує отримати у передбачений законом спосіб відповідь на порушене перед суб`єктом, якому адресовано звернення, питання відповідно та у спосіб, передбачений законом.

Положеннями статті 20 Закону №393 передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Таким чином, на відповідача поширюється строк розгляду звернень не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

При цьому, у разі якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. Загальний строк на вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Наведені висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 26.06.2019 по справі №826/13400/16-а та від 18.06.2020 у справі № 819/1566/16.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

На підставі наведених норм, суд приходить до висновку, що оскільки звернення ОСОБА_1 надійшло до Виконавчого комітету Тернівськорї районної у місті Кривому розі ради 09.04.2021, то граничний строк розгляду звернення позивача - 09.05.2021.

Таким чином, враховуючи, що вказане звернення розглянуто відповідачем листом від 14.04.2021 №С-322-П, то в ході судового розгляду не встановлено порушення з боку відповідача строків розгляду звернення ОСОБА_1 від 09.04.2021.

Разом із цим, суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 у справі №1-29/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органними місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством, (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України та норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із статтею 1 Закону №393, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Військовослужбовці, працівники органів внутрішніх справ і державної безпеки, а також особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України мають право подавати звернення, які не стосуються їх службової діяльності.

У статті 3 Закону №393 визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Вимоги щодо звернення визначені у статті 5 цього Закону.

Порядок розгляду звернень громадян врегульовано розділом ІІ Закону №393/96-ВР.

За правилами частини другої статті 8 Закону №393/96-ВР не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Отже, за змістом наведених норм вбачається, що Закон №393/96-ВР забезпечує громадянам України право на участь в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Водночас реалізація права участі громадян в управлінні органів державної влади відбувається шляхом звернення до цих органів із заявою (клопотанням), скаргою чи пропозицією (зауваженням), які мають відповідати вимогам, встановленим статтею 5 Закону №393/96-ВР.

Тобто, положення Закону №393/96-ВР встановлюють загальні правила розгляду звернень громадян з тих чи інших питань, розгляд яких не передбачений спеціальним законодавством.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 29.11.2021 у справі № 420/294/19.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово зверталась до виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради з аналогічних медичних питань та питань, що стосуються діяльності медичних закладів (С-9 від 05.01.2021, С-19 від 11.01.2021, С-66 від 20.01.202 С-11-П від 01.02.2021, С-91-П від 10.03.2021, С-293-П від 30.03.2021, С-322-П від 09.04.202 С-370-П від 18.05.2021, які були розглянуті позивачем та надано відповіді з порушених питань.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач листом від 14.04.2021 №С-322-П правомірно повідомив, що порушені у зверненні питання стосовно вирішення медичних питань та питань, шо стосуються медичних закладів, не відносяться до повноважень виконкому Тернівської районної у місті ради та зазначив, що відповідно до статті 8 Закону України «Про звернення громадян», не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина, з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.

При цьому, суд враховує, правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 31 січня 2019 року №К/9901/17415/18 (справа №826/12287/16), згідно з якою аналіз норм Закону України «Про звернення громадян» свідчить про право громадянина особисто викласти свої аргументи особі, що перевіряла звернення не ставиться в залежність від форми розгляду такого звернення (одноособово, колегіально тощо); у свою чергу стаття 19 Закону України «Про звернення громадян» визначає обов`язок органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб забезпечити реалізацію права громадянина, на його прохання, бути присутнім особисто при розгляді його звернення.

Разом із цим, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 у заяві від 09.04.2021 надати запрошення на розгляд звернення її представнику ОСОБА_3 без надання доказів на підтвердження повноважень останнього. При цьому, Законом №393 не передбачено участь третіх осіб за вибором особи, яка звернулась із звернення, у розгляді такого звернення.

Отже, в ході судового розгляду справи судом не було встановлено порушення відповідачем процедури розгляду звернення позивача від 09.04.2021, визначеною Законом №393/96-ВР.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору ухвалою від 21.03.2022 та у задоволенні позовних вимог відмовлено, то судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Недоступа Антона Ігоровича (місцезнаходження: 50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Короленка 1а; РНОКПП - невідомий) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Юхно