Справа № 380/1733/22
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/1733/22
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

26 квітня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін питання про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з такими позовними вимогами:

- визнати протиправними та дискримінаційними рішення відповідача № 51/В/Стр/10-30 від 22.09.2017 в тій частини, в якій стосується вимог позивачки на отримання пенсії за період з 07.10.2009 по 25.09.2017;

- визнати протиправними та дискримінаційними дії відповідача, в частини відмови у виплаті позивачці пенсії з 07.10.2009 по 25.09.2017;

- визнати протиправною та дискримінаційною бездіяльність відповідача, щодо не виплати недоотриманої пенсії позивачки за період з 07.10.2009 по 25.09.2017 та зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області вчинити певні дії виплатити недоотриману пенсію ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по 25.09.2017 року, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що зверталася до суду з позовом, в якій стверджувала, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень своїм рішенням про відмову у поновленні виплати пенсії грубо порушує її права та законні інтереси та просила суд захистити її права шляхом визнання протиправним та скасування рішення про відмову у поновленні виплати пенсії, визнання бездіяльності відповідача щодо непоновлення її пенсії протиправною та зобов`язання його вчинити дії, поновити виплату пенсії позивача з 07.10.2009. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018 у справі №813/1143/18, суд на підставі застосування шестимісячного строку звернення з відповідним позовом до суду, встановленого ст. ст. 122, 123 (ст. ст. 99, 100 у редакції, чинній до 15.12.2017) КАС України, постановив адміністративний позов позивача в частині позовних вимог за період з 07.10.2009 по 25.09.2017 включно залишено без розгляду. Стосовно періоду після 26.09.2017 позовні вимоги розглянуто судом та задоволено судом. Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 26.11.2018 у справі №813/1143/18 постановив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести поновлення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 26.09.2017, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування», в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів. 20.05.2020 у справі №815/1226/18 Велика Палата ВС дійшла висновку, що ст.ст. 122,123 (ст.ст. 99,100 у редакції, чинній до 15.12.2017) КАС України не підлягають застосуванню до спорів, які виникли у зв`язку з поновленням виплати раніше призначених (нарахованих) пенсій громадянам України, які проживають за її межами, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009. Позивач зазначає, що непроведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів та що на підставі ст. 46 Закону про пенсії поновлення виплати пенсії має проводитися без обмеження будь-яким строком. Велика Палата ВС зобов`язала відповідача провести поновлення та виплату пенсії за віком з 07.10.2009 в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з компенсацією втрати частини доходів. Позивач наголошує, що немає підстав вважати, що спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав стосовно позовних вимог позивача за період з 07.10.2009 по 25.09.2017 було вирішено в судовому рішенні, адже позовні вимоги стосовно виплати недоотриманої пенсії за період з 07.10.2009 по 25.09.2017 залишені судом без розгляду та не розглядалися по суті. Вказує, що після усунення підстав, з яких її вимоги стосовно виплати недоотриманої пенсії за період з 07.10.2009 по 25.09.2017 були залишені судом без розгляду та не розглядалися по суті, тому має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку з цим позовом та має право на виплату їй недоотриманої пенсії не тільки з 26.09.2017, а за період з 07.10.2009 по 25.09.2017. У зв`язку з наведеним просив позов задовольнити.

Ухвалою судді від 31.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач позову не визнав. 21.03.2022 надійшов відзив на позовну заяву (вх. №21632). Відповідач зазначає, що 04.09.2017 за вих. №1438 представник позивача звернувся до Стрийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою від 13.07.2021 про поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 (пенсія за віком виплачувалась Відділом соціального забезпечення державної адміністрації Стрийського району до виїзду за кордон, тобто до 28.10.1998. Вищезазначену заяву представника позивача - Яцкевич О.О. - про поновлення виплати пенсії розглянуто Стрийським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Львівської області у порядку та строки, визначені Законом України від 02.10.1996 №393/96-ВР «Про звернення громадян». У відповіді від 22.09.2017 за №51/В/Стр/10-30 на звернення позивача, Стрийське об`єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області повідомило про відсутність підстав для поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю договору (не укладений) про соціальне (пенсійне) забезпечення між Україною та Ізраїлем. Не погоджуючись із відповіддю Стрийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, представник позивача звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом від 17.03.2018 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, як правонаступника Стрийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 шляхом призначення її знову, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів. Тобто відповідь на звернення №51/В/Стр/10-30 від 22.09.2017 уже була предметом судового розгляду. Так, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.06.2018 у справі №813/1143/18 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання провести поновлення та виплату пенсії відмовлено повністю. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018 №857/1300/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.06.2018 у справі №813/1143/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.06.2018 у справі №813/1143/18 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести поновлення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 26.09.2017, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справ, з проведення індексації і компенсацією втрати частини доходів. Позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсії за віком, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі, з проведенням індексації і компенсацією втратити частини доходів з 07.10.2009 по 25.09.2017 залишено без розгляду. Відповідач вказує, що аналізуючи викладене, що відповідь на звернення №51/В/Стр/10-30 від 22.09.2017, на яку посилається представник позивача у своїй позовній заяві від 21.01.2022 уже була предметом судового розгляду у справі №813/1143/18. За результатом розгляду цієї відповіді на звернення, судом апеляційної інстанції було прийнято рішення про безпідставність вимоги пенсійним органом у поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_1 та про її поновлення з 26.09.2017 (з урахуванням положень ч.ч. 1,2 та 3 ст. 122 КАС України щодо строку звернення до суду з позовною заявою). Також зазначає, що позовні вимоги, викладені у позовній заяві від 21.01.2022 та зміст позовних вимог, які викладені в адміністративному позові від 17.03.2018 є ідентичними. Тобто позовні вимоги, викладені у позовній заяві від 21.01.2022 уже були предметом розгляду у справі №813/1143/18.

З урахуванням наведеного відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Вирішуючи питання щодо можливості закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси (ч. 1 ст. 6 КАС України).

За змістом ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

В призмі наведеного, визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Судом під час розгляду справи судом встановлено, що в провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа № 813/1143/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, предметом якої були, зокрема вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести поновлення та виплату пенсії за віком позивачці з 07.10.2009 шляхом призначення її знову, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі, з проведення індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.06.2018 у справі № 813/1143/18 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.06.2018 у справі № 813/1143/18 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести поновлення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 26.09.2017, відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів. Позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсії за віком, відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів з 07.10.2009 по 25.09.2017 залишено без розгляду.

У Постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №813/1143/18, судом апеляційної інстанції наведено мотиви щодо залишення позову без розгляду позову в частині позовних вимог. Зокрема, у постанові суду зазначено: «з матеріалів справи видно, що до суду позивач звернулася 26.03.2018 року, відтак, період з 07.10.2009 по 25.09.2017 знаходиться поза межами шестимісячного строку звернення до суду, а тому слід залишити без розгляду в цій частині позовні вимоги».

Судове рішення набрало законної сили.

Представник позивача у позові не заперечує, що заявлені позовні вимоги у справі , вже були вирішені у справі № 813/1143/18, однак з посиланням на нову судову практику Верховного Суду у спірних правовідносинах, вважає, що спір між сторонами стосовно права позивача за період з 07.10.2009 по 25.09.2017 залишився не вирішеним, у зв`язку з чим було подано цей позов.

Разом з тим, слід зазначити, що зміна судової практики не є підставою для розгляду позовних вимог, яким вже надана оцінка у судовому порядку.

Посилання позивача на те, що у справі № 813/1143/18 позовні вимоги стосовно виплати позивачу недоотриманої пенсії за період з 07.10.2009 по 25.09.2017 не були розглянуті судом та оцінені по суті, оскільки були залишені без розгляду, є безпідставними.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.01.2022 по справі №540/4059/20 з аналогічним предметом спору та вказаними обставинами.

Також, суд вважає за доцільне зазначити, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №9901/433/18.

Відтак, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору в зазначених правовідносинах. Наразі, у справі № 380/1733/22 (в частині) має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Системний аналіз наведеного вище в сукупності, дає підстави дійти висновку, що сторони, предмет та підстави позову є аналогічними в частині з тими, з якими позивач уже звертався до суду раніше та яким вже була надана оцінка в межах справи №813/1143/18 та постановлено рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справ, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зважаючи на встановлені обставини та враховуючи вищенаведені положення КАС України, суд вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 132, 238, 239, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії закрити.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України .

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 26.04.2022.

Суддя Потабенко В.А.