Справа № 127/7785/22
Суддя: Луценко Л. В.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/7785/22
Провадження № 2-а/127/76/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП у Вінницькій області капрала поліції Герасимчука Олександра Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП у Вінницькій області капрала поліції Герасимчука О. С. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2022 матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП у Вінницькій області капрала поліції Герасимчука О. С. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності були залишені без руху та заявнику надано строк для усунення недоліків даної заяви - не більше ніж десять днів з дня закінчення строку дії воєнного стану.

Позовна заява була подана з порушенням вимог КАС України, а саме позивач при звернені до суду з цим позовом, не надав суду доказів про сплату судового збору, при цьому позивач посилається на п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Посилання позивача на п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» щодо звільнення від сплати судового збору є безпідставним, оскільки справа (предметом спору якої є оскарження постанови про адміністративне стягнення), не пов`язана з порушенням прав позивача, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Стаття 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачає, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону, серед яких немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.10.2020 (справа № 240/934/20).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

В той же час, відповідно до статті 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Питання застосування наведених вище норм закону стало предметом дослідження Великої Палати Верховного Суду, яка у постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 дійшла висновку про те що: «за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 25 Закону №3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають».

Частиною п`ятою статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем при зверненні до суду заявлено вимогу про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, тобто вимогу немайнового характеру, з яких, відповідно до зазначених вище висновків, необхідно сплатити судовий збір.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини третьої статті 4 Закону №3674-VІ за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на час звернення позивача до суду складає 992,40 грн.

В той же час, частиною п`ятою статті 4 Закону № 3674 передбачено, що розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час складає 496,20 грн.

При цьому, у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 висловлено правовий висновок про те, що «З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб».

Як уже зазначалося, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС).

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2022 року складає 2481,00 грн.

Таким чином, за вимогу про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності слід сплатити 496,20 грн.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 подав заяву про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, або зменшення його розміру, чи звільнення від його сплати, у зв`язку з лікуванням рецидиву хвороби, отриманої під час безпосередньої участі в антитерористичній операції у 2017-2018 роках.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

З огляду на зазначене, позивачем не надано суду доказів щодо його розміру річного доходу. Така підстава, як хвороба, не передбачена законодавством, а тому відсутні підстави для відстрочення або розстрочення позивачеві сплати судового збору.

Враховуючи наведене вище, за подання позовної заяви позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 496,20 грн. за реквізитами: «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)», Отримувач: ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку Отримувача (МФО): 899998, Номер рахунку: UA0002856, Код кваліфікації доходів бюджету: 22030101 (для сплати судового збору за розгляд справ до Вінницького міського суду Вінницької області).

Також, із позовної заяви вбачається, що позивач звернувся з позовом до поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП капрала поліції Герасимчука Олександра Сергійовича про скасування постанови.

Однак, у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 року у справі за №724/716/16-а, Верховний Суд виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що органом Національної поліції, у даній справі, є Департамент патрульної поліції, від імені якого виступає поліцейський взводу №1 роти №2 БУПП капрала поліції Герасимчука О.С., який уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Натомість, позивачем в якості відповідача у позовній заяві визначено поліцейського, а не Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Враховуючи вище викладене, позивач не звернув уваги на необхідність визначення відповідача виходячи з характеру правовідносин та позовних вимог.

Крім того, дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 160 КАС України, а саме:

- у позовній заяві відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- позовна заява не містить зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

За змістом ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, відповідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови) (оспорювана постанова винесена - 27.12.2020, отримана позивачем - 08.11.2021, а звернувся він в суд з позовом лише 15.04.2022).

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнанні судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Разом з тим, в порушення ч. 6 ст. 161 КАС України позивач до заяви про поновлення строку позову не додав докази поважності причин його пропуску.

При цьому, ОСОБА_1 не було дотримано вимоги ч. 1 ст. 161 КАС України, згідно якої до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Копія ухвали суду від 18.04.2022 про залишення матеріалів позовної заяви без руху позивач отримав 22.04.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог вказаної вище ухвали суду, 27.04.2022 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, повторна заява про поновлення строків позову, клопотання про долучення доказів, письмові пояснення, а також заява про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, або зменшення його розміру, чи звільнення від його сплати.

Однак, дослідивши дану заяву, клопотання про долучення доказів, пояснення, суд встановив, що недоліки заявником усунуті не були.

Крім того, суд звертає увагу, що заявником у вищевказаних заявах та клопотаннях зазначає обставини, які не відповідають дійсності, а саме що із аналогічною позовною заявою та відповідними заявами і клопотаннями із цих же підстав він вже звертався до суду та відповідно до ухвали Вінницького міського суду від 21.02.2022 під головуванням судді Дернової В.В. у задоволенні позову йому було відмовлено. також останнім додаються документи, які не відносяться до оскаржуваної постанови поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП у Вінницькій області капрала поліції Герасимчука О. С.

Також, позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Згідно ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк.

Таким чином, відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору можливе виключно за наявності відповідних підстав і є правом, а не обов`язком суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Відповідно до відомостей Пенсійного фонду України, сума заробітку для нарахування пенсії страхувальника ОСОБА_1 за звітний 2021 рік становить 20354,41 грн.

Отже, річний дохід позивача за 2021 рік становить 20354,41 грн., а 5% від його доходу буде становити 1017,72 грн.

З огляду на зазначене, у даному випадку судовий збір у розмірі 496,20 грн. не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік (1017,72 грн.), а тому відсутні підстави для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, або зменшення його розміру, чи звільнення від його сплати.

Також у заяві про усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 клопотав про заміну первісного відповідача на належного відповідача Департамент патрульної поліції НПУ, проте враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України не вказав місцезнаходження цієї юридичної особи, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 не обґрунтовано поважність причин для поновлення строку звернення до суду (у заяві позивач зазначає, що отримав постанову 08.11.2021 року, а вперше звернувся до суду з позовом 27.01.2022 року, але йог позов було повернуто у зв`язку із неусуненням недоліків, вдруге він звернувся із позовом 15.04.2022 тобто як в першому випадку звернення із позовом, так і вдруге звернувся з пропуском строку).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене вище вважаю, що у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позивач не усунув недоліки, тому позовну заяву слід повернути позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 169, 248, 256 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП у Вінницькій області капрала поліції Герасимчука Олександра Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: