Справа № 320/749/22
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2022 року Київ № 320/749/22
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним і скасування наказу та про поновлення на посаді,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до командира військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.11.2021 № 239 в частині: «сержанта ОСОБА_1 , командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення, вважати виключеним зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знятим зі всіх видів забезпечення з 03.12.2020»;

- поновити сержанта ОСОБА_1 на посаді командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 23.09.2019;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення сержанта ОСОБА_1 на посаді командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 23.09.2019;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у цій справі.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 03.04.2017 він проходив військову службу за контрактом з Міністерством оборони України на посадах сержантського складу. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2019 № 9-РС про звільнення з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на підставі якого, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.08.2019 № 180 було визнано позивача таким, що справи та посаду здав та направлено його для зарахування на військовий облік до військового комісаріату, визначено надати щорічну основну відпустку за 2019 рік терміном 40 діб з 14 серпня по 23 вересня та після закінчення відпустки з 23.09.2019 виключити зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняти з усіх видів забезпечення. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020, в адміністративній справі № 320/5331/19, визнано протиправним та скасовано наказ відповідача від 13.08.2019 № 180 в частині виключення позивача зі списків особового складу та зняття зі всіх видів забезпечення з 23.09.2019 та зобов`язано відповідача видати наказ, яким скасувати наказ від 13.08.2019 № 180 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 23.09.2019.

На виконання рішення суду, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2020 № 193 (далі наказ від 07.09.2020 № 193) було скасовано пункт 1 наказу від 13.08.2019 № 180 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення. За пунктом 10 цього наказу відповідачем прийнято рішення вважати позивача виключеним зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знятим зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021, в адміністративній справі № 320/14013/20, визнано протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2020 № 193 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019, і, зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2020 № 193 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019.

За наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.11.2021 № 239 прийнято рішення скасувати наказ від 07.09.2020 № 193 стосовно виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019 та читати у наступній редакції: «сержанта ОСОБА_1 , командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення, вважати виключеним зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знятим зі всіх видів забезпечення з 03.12.2020».

Позивач стверджував, що пункт 10 наказу відповідача від 09.11.2021 № 239 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки при прийнятті судових рішень у справі № 320/5331/19 судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказ відповідача від 13.08.2019 № 180 про виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 23.09.2019, без проведення усіх необхідних розрахунків на день виключення є протиправним і необґрунтованим, належним способом захисту його порушеного права є зобов`язання відповідача видати наказ по стройовій частині, яким скасувати наказ від 13.08.2019 № 180 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 23.09.2019, оскільки 29.08.2019 ним до відповідача було надіслано поштовим відправленням рапорт про незгоду на виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 без повного розрахунку, який отриманий відповідачем 17.09.2019.

Крім того стверджував, що при прийнятті судових рішень у справі № 320/14013/20 судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач не надав згоди на виключення його зі списків особового складу до проведення усіх необхідних розрахунків, грошову компенсацію за не отримане майно позивач отримав 27.11.2019, грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за періоди 2017-2019 років була виплачена 03.12.2020, що підтверджується платіжним дорученням № 1716 від 03.12.2020. Вважає, що оскільки його було виключено зі списків особового складу до проведення усіх необхідних розрахунків, станом на день прийняття наказу, а також те, що його фактично виключено зі списків особового складу за дев`ять місяців до винесення оскаржуваного наказу та за рік до здійснення повного розрахунку з ним, то оскаржуваний наказ в частині виключення зі списків особового складу військової частини є передчасним та протиправним.

Суд ухвалою від 27.01.2022 відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Копія ухвали суду направлялась учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яка отримана позивачем 05.02.2022, відповідачем 08.02.2022, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (штрихові кодові ідентифікатори щодо позивача 694, щодо відповідача - 708).

Відповідно до ухвали від 27.01.2022 судом було запропоновано відповідачеві подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Як зазначалось вище відповідач ухвалу суду отримав 08.02.2022. З урахуванням викладено строк на подання відзиву сплинув 23.02.2022.

В установлений судом строк відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , є громадянином України, та наділений адміністративною процесуальною дієздатністю, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_3 , відповідно до відомостей з якого судом установлено, що зареєстрованою адресою місця проживання позивача з 20.09.2018 є: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_4 від 13.07.2020 позивач є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020, в адміністративній справі № 320/5331/19, визнано протиправним та скасовано наказ відповідача від 13.08.2019 № 180 в частині виключення позивача зі списків особового складу та зняття зі всіх видів забезпечення з 23.09.2019 та зобов`язано відповідача видати наказ, яким скасувати наказ від 13.08.2019 № 180 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 23.09.2019.

Ухвалюючи вказане рішення суд виходив із того, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.08.2019 № 180 про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 23.09.2019, без проведення усіх необхідних розрахунків на день виключення, є протиправним, необґрунтованим та в цій частині підлягає скасуванню. При цьому, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача видати наказ по стройовій частині, яким скасувати наказ відповідача від 13.08.2019 № 180 в частині виключення ОСОБА_1 , зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 23.09.2019.

Крім того судом було встановлено, що позивач не подавав рапорт про звільнення з військової служби. Разом із тим, позивач 13.08.2019 подав відповідачу рапорт, в якому останній просив надати йому щорічну основну відпустку за 2019 рік з 14.08.2019 та направлення документів відносно нього для постановки на військовий облік до Ірпінсько-Бучанського ОМВК.

Крім того, згідно з даними відстеження відправлень, розміщених на сайті Укрпошти, рапорт позивача від 29.08.2019 про незгоду на виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 без повного розрахунку отримано відповідачем 17.09.2019.

Таким чином, беручи до уваги викладені обставини та норми чинного законодавства, позивачем, не було надано згоди на виключення його зі списків особового складу військової частини.

На виконання цього рішення суду, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2020 № 193 (далі наказ від 07.09.2020 № 193) було скасовано пункт 1 наказу від 13.08.2019 № 180 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення. За пунктом 10 цього наказу відповідачем прийнято рішення вважати позивача виключеним зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знятим зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021, в адміністративній справі № 320/14013/20, визнано протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2020 № 193 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019, і, зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2020 № 193 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019.

Зазначеним рішенням суду встановлено, що з довідки про проходження військової служби вбачається, що позивач проходив строкову військову службу: з 15.05.1984 по 30.05.1986 у військовій частині НОМЕР_5 м. Осиповичі, Білорусь; з 03.04.2017 по 26.06.2017 у військовій частині НОМЕР_6 смт Гончарівське Чернігівської області; з 26.06.2017 по 07.08.2018 у військовій частині НОМЕР_7 смт Десна Чернігівської області; з 07.08.2018 у військовій частини НОМЕР_1 .

З 03.04.2017 позивач проходив військову службу на посадах осіб сержантського складу у Збройних Силах України за контрактом з Міністерством оборони України.

Суд також установив, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_8 , виданим 18.10.2017 Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_9 .

Зі Свідоцтва про хворобу № 1026 від 23.07.2019 вбачається, що госпітальна військово-лікарська комісія терапевтичного профілю НВМКЦ «ГВЛГ» за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 від 11.06.2019 № 706 провела огляд позивача та виявила окремі захворювання, які пов`язані із проходженням військової служби.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2019 № 9-РС позивача - сержанта ОСОБА_1 , командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення військової частини НОМЕР_1 , звільнено у запас згідно з підпунктом «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону № 2232 на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час.

13.08.2019 позивачем подано рапорт командиру артилерійського взводу з проханням про клопотання перед вищестоящим командуванням про надання щорічної основної відпустки за 2019 рік з 14.08.2019, з наступним виключенням зі списків особового складу частини, та про направлення документів відносно нього для постановки на військовий облік до Ірпінсько-Бучанського ОМВК.

Судом було встановлено, що рапортом, поданим 13.08.2019, позивач доповів командиру артилерійського взводу, що він справи і посаду командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення здав, втрат і нестач немає. Зазначене підтверджувалось обхідним листом позивача.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.08.2019 № 180, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2019 № 9-РС про звільнення з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», прийнято рішення вважати позивача таким, що справи та посаду здав, направити для зарахування на військовий облік до військового комісаріату, надати щорічну основну відпустку за 2019 рік терміном 40 діб з 14 серпня по 23 вересня та після закінчення відпустки з 23.09.2019 виключити зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняти з усіх видів забезпечення. Цим же наказом відповідач прийняв рішення про виплату позивачу: 1) щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 105% посадового окладу, надбавку за особливість проходження служби в розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання та вислугу років за період з 01 серпня по 23.09.2019; 2) одноразової грошової допомоги по звільненню відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 02 календарні роки; 3) грошової компенсації замість належного до видачі речового майна у сумі 16745,28 грн.

Рішенням суду від 15.04.2021 у справі № 320/14013/20 встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020, визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.08.2019 № 180 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу та зняття зі всіх видів забезпечення з 23.09.2019 та зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 видати наказ (по стройовій частині), яким скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.08.2019 № 180 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 23.09.2019.

На виконання вказаного рішення суду 07.09.2020 військовою частиною видано наказ (по стройовій частині) №193, яким відповідно до пункту 9 було скасовано пункт 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.08.2019 № 180 в частині виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення сержанта ОСОБА_1 та одночасно пунктом 10 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 193 від 07.09.2020 - сержанта ОСОБА_1 , командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення, визнано виключеним зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знятим з усіх видів забезпечення з 27.11.2019. Підставою такого виключення стала доповідна записка ТВО начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 про повний розрахунок сержанта ОСОБА_1 .

Судовим рішенням у справі № 320/14013/20 встановлено, що з матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Руденка А.В. від 16.12.2020 було закінчено виконавче провадження № 63810558 з примусового виконання виконавчого листа № 320/5332/19, виданого Київським окружним адміністративним судом 23.10.2020 про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 25.04.2019 про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік та прийняти відповідне рішення у зв`язку з його добровільним виконанням боржником, що підтверджується заявою про добровільне виконання рішення від 04.12.2020 та копією протоколу № 2 від 19.10.2020.

Також постановою старшого державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Руденка А.В. від 24.12.2020 було закінчено виконавче провадження № 63989429 з примусового виконання виконавчого листа № 320/5624/19, виданого Київським окружним адміністративним судом 23.10.2020 про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за періоди 2017-2019, виходячи із грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу військової частини, у зв`язку з добровільною виплатою боржником коштів згідно з платіжним дорученням від 03.12.2020.

Крім того, рішенням суду у справі № 320/14013/20 було встановлено, що у відповідності до вимог законодавства командиром військової частини НОМЕР_1 було видано наказ № 9-РС від 09.08.2019 - відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» нижчепойменованих осіб рядового, сержантського та старшинського складу військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 звільнити зі служби - у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положенням про проходження громадянами України військової служби) - ОСОБА_1 , командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Суд зазначив, що правомірність цього наказу підтверджується рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 у справі № 320/6210/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2020.

Ухвалюючи вказане рішення суду у справі № 320/14013/20 суд виходив із того, що виключення зі списків особового складу військовослужбовця, звільненого з військової служби, можливе за умови здачі посади та проведення з ним усіх необхідних розрахунків по грошовому, продовольчому та речовому забезпеченню. При цьому виключення військовослужбовця зі списків особового складу до проведення усіх необхідних розрахунків дозволяється лише зі згоди такого військовослужбовця.

Крім того судом було встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 у справі № 320/5624/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020, було визнано протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за періоди 2017-2019. Зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористанні календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за періоди 2017-2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу військової частини. Визнано протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 29.08.2019 про надання додаткових 4 діб до наданої щорічної основної відпустки за 2019 рік для проїзду до місця відпустки.

Також цим рішенням у справі № 320/5624/19 встановлено, що при звільненні з військової служби у запас позивач мав право на отримання грошової компенсації за невикористану ним у 2017-2019 роках додаткову відпустку як учасник бойових дій, передбачену пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-ХІІ, у зв`язку із чим бездіяльність відповідача щодо невиплати такої компенсації є протиправною.

Із постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 у справі № 320/14013/20 встановлено, що оскільки наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2020 № 193 про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019 без проведення усіх необхідних розрахунків на день виключення визнано протиправним і необґрунтованим, то суд також вірно дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача видати наказ по стройовій частині, яким скасувати наказ відповідача від 07.09.2020 № 193 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019.

У силу вимог частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У межах розглядуваної справи судом установлено, що на примусовому виконанні в Переяславському відділі ДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження ВП № 67978405, відкрите постановою державного виконавця Білодід І.Ю. з примусового виконання виконавчого листа, виданого Київським окружним адміністративним судом 02.12.2021 в межах адміністративної справи № 320/14013/20 про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2020 № 193 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019.

Не погоджуючись із наказом відповідача від 09.11.2021 № 239 в частині: «сержанта ОСОБА_1 , командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення, вважати виключеним зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знятим зі всіх видів забезпечення з 03.12.2020», позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходив із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби регулює Закон України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок та військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІ у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 2 Закону № 2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 2232-ХІІ, військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Із рішення суду у справі № 320/14013/20, що набрало законної сили, встановлені обставини в якому в межах розглядуваної справи в силу вимог статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають доказуванню, встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу з 03.04.2017 за контрактом згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 07.08.2018 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 на різних посадах, у тому числі з 07.08.2018 по 10.10.2018 на посаді командира гармати 1 гаубичного артилерійського взводу гаубичної артилерійської батареї дивізіону забезпечення військової частини НОМЕР_1 та з 10.10.2018 на посаді командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 2232-ХІІ, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: пункт 1, у мирний час: підпункту «б», за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або обмежену придатність до військової служби, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби.

Відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини шостої, частини сьомої статті 26 Закону № 2232-ХІІ, військовослужбовці, які проходять кадрову військову службу, звільняються з військової служби на підставах: у мирний час: за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби;

Звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до пункту 6.4 розділу VI Медичний огляд військовослужбовців, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», у разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час (пункти «а», « 6» статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), у воєнний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом начальника військового лікувального закладу.

Рішенням суду в межах адміністративної справи № 320/14013/20 встановлено, що у відповідності до вимог законодавства командиром військової частини НОМЕР_1 було видано наказ № 9-РС від 09.08.2019 - відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» нижчепойменованих осіб рядового, сержантського та старшинського складу військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 звільнити зі служби - у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положенням про проходження громадянами України військової служби) - ОСОБА_1 , командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Суд зазначав, що правомірність цього наказу підтверджується рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 у справі № 320/6210/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2020.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Крім того, у силу вимог процесуального закону, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (стаття 78 Кодексу).

Так, у зазначених рішеннях судами було встановлено, що у відповідача виник обов`язок щодо звільнення позивача за станом здоров`я з дня надходження постанови госпітальної військово-лікарської комісії, оформленої свідоцтвом про хворобу від 31.07.2019 № 1026, якою ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. Тобто, звільнення з військової служби проводиться тільки на підставі наказу після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я. Відтак, бажання позивача продовжувати військову службу повинно узгоджуватись із об`єктивними причинами, а саме можливістю за станом здоров`я виконувати ним свої службові обов`язки, оскільки військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї осіб, зокрема, за станом здоров`я.

Суд також звертає увагу, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України (частина третя статті 24 Закону № 2232-ХІІ).

Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, затверджене Указом Президента України 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008), визначає порядок проходження громадянами України (військової служби у Збройних Силах України та регулює питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Зокрема, згідно пункту 225 розділу XII Положення № 1153/2008, яким визначено права посадових осіб щодо звільнення з військової служби встановлено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється у мирний час на підставах, передбачених пунктом 2 частини третьої, частинами 6 і 7 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у військових званнях до майора (капітана 3 рангу) включно за всіма підставами, крім звільнення осіб офіцерського складу через службову невідповідність та у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, - командувачами видів Збройних Сил України, першим заступником начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до абзаців 1 та 3 пункту 242 Положення № 1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (колишніх військових комісаріатів) для взяття на військовий облік.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Таким чином, з наведених норм чинного законодавства слідує, що виключення зі списків особового складу військовослужбовця, звільненого з військової служби, можливе за умови здачі посади та проведення з ним усіх необхідних розрахунків по грошовому, продовольчому та речовому забезпеченню. При цьому, виключення військовослужбовця зі списків особового складу до проведення усіх необхідних розрахунків дозволяється лише зі згоди такого військовослужбовця.

Крім того, згідно з пунктом 15 статті 10-1 Закону України «Про соціальний та правових захист військовослужбовці та членів їх сімей», у разі звільнення військовослужбовців зі служби (крім звільнення через службову невідповідність, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади, у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, а також у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) та невикористання ними щорічної основної відпустки за їх бажанням надається невикористана відпустка з наступним звільненням їх зі служби. Датою звільнення військовослужбовця зі служби у такому разі є останній день відпустки. У разі звільнення військовослужбовця зі служби у зв`язку із закінченням строку контракту невикористана ним щорічна основна відпустка за його бажанням може надаватися й тоді, коли час цієї відпустки повністю або частково перевищує строк контракту. У цьому випадку дія такого контракту продовжується до закінчення відпустки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за № 180 від 13.08.2019 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу цієї військової частини і всіх видів забезпечення з 23.09.2019. Цим же наказом відповідач прийняв рішення про виплату позивачу: 1) щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 105% посадового окладу, надбавку за особливість проходження служби в розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання та вислугу років за період з 01 серпня по 23 вересня 2019 року; 2) одноразової грошової допомоги по звільненню відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 02 календарні роки; 3) грошової компенсації замість належного до видачі речового майна у сумі 16745, 28 грн.

Однак, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 у справі № 320/5331/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020, визнано протиправним та скасовано згаданий наказ в частині виключення позивача зі списків особового складу та зняття зі всіх видів забезпечення з 23.09.2019 та зобов`язано командира військової частини видати наказ, яким скасувати цей наказ, оскільки не було згоди позивача на виключення його зі списків особового складу військової частини та відсутністю усіх необхідних розрахунків з позивачем на день виключення його зі списків особового складу.

На виконання вказаного рішення суду у справі № 320/5331/19, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2020 № 193 (далі наказ від 07.09.2020 № 193) було скасовано пункт 1 наказу від 13.08.2019 № 180 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення. За пунктом 10 цього наказу відповідачем прийнято рішення вважати позивача виключеним зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знятим зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019.

Проте рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021, в адміністративній справі № 320/14013/20, визнано протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2020 № 193 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019, і, зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2020 № 193 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019.

На виконання рішення суду у справі № 320/14013/20, за наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.11.2021 № 239 прийнято рішення скасувати наказ від 07.09.2020 № 193 стосовно виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 27.11.2019 та читати у наступній редакції: «сержанта ОСОБА_1 , командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення, вважати виключеним зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знятим зі всіх видів забезпечення з 03.12.2020».

Позивач стверджував, що пункт 10 наказу відповідача від 09.11.2021 № 239 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки при прийнятті судових рішень у справі № 320/5331/19 судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказ відповідача від 13.08.2019 № 180 про виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 23.09.2019, без проведення усіх необхідних розрахунків на день виключення є протиправним і необґрунтованим, належним способом захисту його порушеного права є зобов`язання відповідача видати наказ по стройовій частині, яким скасувати наказ від 13.08.2019 № 180 в частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 23.09.2019, оскільки 29.08.2019 ним до відповідача було надіслано поштовим відправленням рапорт про незгоду на виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 без повного розрахунку, який отриманий відповідачем 17.09.2019.

За змістом спірного наказу від 09.11.2021 вбачається, що підставою для виключення зі списків особового складу позивача було рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 № 320/14013/20, а також рапорт підполковника ОСОБА_2 (вх. № 1660 від 09.11.2021).

Водночас, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 у справі № 320/5332/19, що набрало законної сили 15.09.2020, було зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 25.04.2019 про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік та прийняти відповідне рішення.

Під час розгляду справи відповідачем не спростовано тверджень позивача в зазначеній частині та не надано жодного рішення за результатами розгляду рапорту від 25.04.2019 щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік, а матеріали справи зворотного не містять.

Зазначене свідчить про те, що повного розрахунку з позивачем у частині виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік на час прийняття спірного наказу від 09.11.2021 відповідачем здійснено не було.

Суд зазначає, що виключення зі списків особового складу військовослужбовця, звільненого з військової служби, можливе за умови здачі посади та проведення з ним усіх необхідних розрахунків по грошовому, продовольчому та речовому забезпеченню. При цьому виключення військовослужбовця зі списків особового складу до проведення усіх необхідних розрахунків дозволяється лише зі згоди такого військовослужбовця.

Судом не встановлено, що позивач надавав згоду на виключення його зі списків особового складу до проведення усіх необхідних розрахунків, та те, що ним отримано матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік.

Таким чином з урахуванням встановлених обставин у справі, суд доходить висновку, що оскільки позивача виключено зі списків особового складу до проведення з ним усіх необхідних розрахунків, станом на день прийняття наказу (09.11.2021), а також те, що фактично виключено зі списків особового складу за десять (10) місяців до набрання чинності судовим рішенням у справі № 320/14013/20 та за одинадцять (11) місяців до винесення спірного наказу № 239 від 09.11.2021, тому оскаржуваний позивачем наказ у частині виключення позивача зі списків особового складу військової частини є передчасним та протиправним.

При цьому, винесення наказу про виключення позивача зі списків особового складу з 03.12.2020 унеможливлює дотримання вимог пункту 242 Положення № 153/2008 щодо зобов`язання позивача у п`ятиденний строк прибути до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

З урахуванням викладеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України доходить висновку про протиправність наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.11.2021 № 239 в частині: «сержанта ОСОБА_1 , командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення, вважати виключеним зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знятим зі всіх видів забезпечення з 03.12.2020».

Інших вимог зобов`язального характеру позовна заява не містить.

Щодо позовної вимоги про поновлення сержанта ОСОБА_1 на посаді командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 23.09.2019, суд зазначає, що предметом спору у межах заявлених позовних вимог не є наказ про звільнення позивача з публічної служби, визнання протиправним та скасування якого передувало б поновленню його на посаді.

Разом із тим наказ про виключення зі списків особового складу військової частини є наслідком вже винесеного наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби та спрямований виключно на його виконання, зокрема, у цілях здачі військовослужбовцем посади, отримання ним належного йому грошового забезпечення та здійснення інших визначених законодавством процедур, пов`язаних із припиненням цього виду публічної служби. Тому вирішення питання про поновлення на посаді має вирішуватись суто у межах спору щодо законності звільнення з військової служби, предметом якого є наказ про звільнення, а не у спорі щодо правомірності наказу про виключення зі списків особового складу.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Натомість згідно з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 у справі № 320/6210/19, що набрало законної сили 18.05.2020, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнати протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2019 № 9-РС в частині звільнення ОСОБА_1 з військової служби за станом здоров`я та поновлення ОСОБА_1 на військовій службі з 09.08.2019 для її продовження до закінчення строку контракту з можливістю укладення нового контракту, але не більше ніж до досягнення граничного віку перебування на військовій службі, на посадах згідно Наказів МО України від 14.08.2018 № 410 та від 10.10.2018 № 510 відмовлено.

Таким чином, враховуючи рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 у справі № 320/6210/19, судом не встановлено підстав для задоволення позову в частині поновлення позивача на посаді.

Як установлено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності його наказу.

Натомість, позивачем було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог у цій частині, а наведені ним доводи не були спростовані відповідачем.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду жодних належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого наказу та правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

З урахування зазначеного, суд доходить висновку про протиправність спірного наказу, а відтак уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, і має застосовуватися у виключних випадках.

Позивач про необхідність встановлення судового контролю посилається на неналежне виконання відповідачем попередніх судових рішень по іншим справам, зокрема, № 320/5331/19 та № 320/14013/20 із посиланням на неодноразове повторне протиправне виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 «заднім числом», що на думку позивача може бути підставою для встановлення судового контролю.

Суд констатує, що усі судові рішення про захист прав і свобод людини і громадянина у подібних правовідносинах, зокрема і у справах № 320/5331/19 та № 320/14013/20, мають суто індивідуальний характер.

Щодо посилань позивача про неналежне виконання відповідачем попередніх судових рішень по іншим справам № 320/5331/19 та № 320/14013/20, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись до суду в межах зазначених справ у порядку, передбаченому статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до змісту якої особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Інших обставин, які б свідчили, що рішення суду ухвалене у цій справі не буде виконано відповідачем позивач не навів, а судом не встановлено.

Відтак, підстав для зобов`язання встановити судовий контроль суд не вбачає.

Щодо негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді, суд зазначає, що приписами частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба це, зокрема серед іншого, військова служба.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині поновлення позивача на посаді у відносинах публічної служби, підстави для допущення до негайному виконанню рішення суду відсутні.

Щодо розподілу судових витрат, суд виходив із того, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пунктів 1, 8, 12 та 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 : зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_10 ; місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) (по стройовій частині) від 09.11.2021 № 239 в частині: «сержанта ОСОБА_1 , командира гармати артилерійського взводу батареї забезпечення, вважати виключеним зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знятим зі всіх видів забезпечення з 03.12.2020».

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.