Справа № 380/4915/21
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 380/4915/21

адміністративне провадження № К/990/4848/22

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Калашнікової О.В.,

суддів: Губської О.А., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Державної судової адміністрації України

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року

у справі №380/4915/21

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області, Державної судової адміністрації України

про визнання дій протиправними, стягнення обмеженої у виплаті суддівської винагороди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача Територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області щодо нарахування та виплати судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року до 28 серпня 2020 року із застосуванням обмеження розміру суддівської винагороди, передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»;

- зобов`язати ТУ ДСА України в Львівській області нарахувати їй суддівську винагороду за період з 18 квітня 2020 року до 28 серпня 2020 року, обчисливши її відповідно до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» без застосування обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», та здійснити її виплату, з урахуванням раніше сплачених сум та із відрахуванням обов`язкових платежів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року, позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії ТУ ДСА України в Львівській області щодо нарахування та виплати судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року до 27 серпня 2020 року (включно) із застосуванням обмеження розміру суддівської винагороди, передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»;

- стягнуто з ДСА України на користь позивача обмежену у виплаті суддівську винагороду за період з 18 квітня 2020 року до 27 серпня 2020 року (включно) у розмірі: 112686 грн, з відрахуванням обов`язкових платежів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, Державна судова адміністрація України звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України").

У своїй касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі №380/4915/21 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2022 року визнано неповажними причини пропуску Державною судовою адміністрацією України строку на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі №380/4915/21. Касаційну скаргу Державної судової адміністрації України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі №380/4915/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними, стягнення обмеженої у виплаті суддівської винагороди залишено без руху.

Залишаючи касаційну скаргу без руху, суд касаційної інстанції встановив, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 30 листопада 2021 року, а касаційну скаргу подано 02 лютого 2022 року, тобто з пропуском передбаченого статтею 329 КАС України тридцятиденного строку на касаційне оскарження.

Одночасно з касаційною скаргою скаржник порушив питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження. Скаржник зазначив, що ДСА України добросовісно скористалося своїм процесуальним правом та подала касаційну скаргу у строк встановлений частиною першою статті 329 КАС України. Проте Верховний Суду ухвалою від 29 грудня 2021 року вказану касаційну скаргу повернув особі, яка її подала оскільки, заявником не викладено передбачених КАС України підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку. Також Судом при поверненні касаційної скарги роз`яснено, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції. Заявником вказано, що ним не пропущено річного строку звернення з касаційною скаргою.

Проаналізувавши клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху, прийшов до наступних висновків.

Вперше касаційну скаргу позивачем подано 13 грудня 2021 року надіславши її за допомогою засобів поштового зв`язку.

Ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2021 року первісна касаційна скарга повернута скаржнику, оскільки заявником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку.

Копію зазначеної ухвали Верховного Суду від 29 грудня 2021 року скаржник отримав 04 січня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повторно з касаційною скаргою скаржник звернувся лише 02 лютого 2022 року, тобто через 28 днів після отримання копії ухвали Верховного Суду про повернення касаційної скарги.

Суд звернув увагу скаржника, на тому, що статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Також суд вказав, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Суд касаційної інстанції наголосив, що підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

Також Суд вказав, що значний проміжок часу з моменту отримання ухвали Суду про повернення касаційної скарги та повторним поданням касаційної скарги (28 днів) вказує на відсутність процесуальної зацікавленості скаржника у касаційному перегляді судових рішень у даній справі. Скаржником не наведено об`єктивних перешкод для повторного направлення цієї касаційної скарги у найкоротший термін.

Верховним Судом установлено скаржнику строк для подання заяви із зазначенням підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів, а також надання до суду документа про сплату судового збору в установленому законом розмірі.

Ухвала Верховного Суду від 10 лютого 2022 року направлена на адресу скаржника, зазначену в касаційній скарзі та отримана скаржником 14 лютого 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Обставинами, пов`язаними з введенням воєнного стану у відповідності до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, яким було затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» зумовлена можливість більш тривалого часу вирішення питання прийняття касаційної скарги.

Станом на 28 квітня 2022 року скаржником вимоги ухвали Верховного Суду від 10 лютого 2022 року не виконано.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Зважаючи на викладене вище, оскільки в межах установленого Судом строку скаржником не подано заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної судової адміністрації України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі №380/4915/21, слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 251, 328, 329, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної судової адміністрації України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі №380/4915/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними, стягнення обмеженої у виплаті суддівської винагороди.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

.......................... ........................... ........................... О.В. Калашнікова О.А. Губська Ж.М. Мельник-Томенко, Судді Верховного Суду