Справа № 577/5420/21
Суддя: Семенюк І. М.
Дата ухвалення: 2022-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/5420/21
Провадження № 2-а/577/3/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2022 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого-судді Семенюк І.М.

за участю секретаря судового засідання Кузнєцової Л.В.

представника відповідача Бабченко І.Ю.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп в режимі відео конференції справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, Головного управління Національної поліції у Сумській області, поліцейського ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Ільченка Данііла Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 582833 ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із даним позовом та просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАВ № 582833 від 24 жовтня 2021 року, складену суб`єктом владних повноважень поліцейським ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Ільченко Даніілом Ігоровичем про притягнення його, позивача, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 , ч.5 ст. 121 КУпАП і провадження у справі закрити.

Вимоги обгрунтовує тим, що 24 жовтня 2021 року по вул. Успенсько-Троїцька в м. Конотоп він керував велосипедом, на який був встановлений підвісний двигун, і був зупинений поліцейським Ільченко Д.І., який вказав, що ним було порушено вимоги п.п.2.3.2(г) та 2.1 (а) ПДР України , а саме що він в м. Конотоп по вул. Успенсько-Троїцька керував мототранспортом ДП 50 з не пристебнутим мотошоломом, а також, не мав посвідчення водія категорії «А», внаслідок чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП з накладенням адміністративного штрафу в розмірі 3 400 гривень. Із оскаржуваною постановою він не згодний, вважає її незаконною та необгрунтованою, оскільки він керував велосипедом з підвісним двигуном, який не працював, а велосипед ним приводився у рух за допомогою ножних педалів і мускульної сили. Крім того, постанова не містить жодних доказів, які б об`єктивно вказували на те, що він порушив Правила дорожнього руху, оскільки до матеріалів справи не надано жодного належного і допустимого доказу, а саме пояснень свідків, показань технічних приладів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, чи інших доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, які йому інкримінуються, як і відсутня сама подія. Тому і звернувся до суду. Крім того, просить стягнути на його користь п`ять тисяч гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі його представника, адвоката Морозова В.Ю. , позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Сумській області Бабченко І.Ю. проти позову заперечує, вказує, що постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності є правомірною, винесена уповноваженою особою, усі вимоги процесуальних норм дотримані у повному обсязі, крім того, відеозапис події, долучений до справи, спростовує твердження позивача. Заперечує також і проти стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки матеріали позову не містять доказів на обгрунтування цих витрат. Розмір витрат є завищеним і не співмірним з обсягом наданих послуг. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач поліцейський ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Ільченко Д.І. в судовому засіданні проти позову заперечив, вказав, що 24 жовтня 2021 року при патрулюванні міста екіпажем поліції був зупинений ОСОБА_2 , який керував велосипедом, обладнаним підвісним двигуном внутрішнього згорання і не мав посвідчення водія відповідної категорії та не перебував у шоломі, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху. Він склав постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч.5 ст. 121 КУпАП і було прийнято рішення застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 гривень. ОСОБА_2 були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП України, від підпису він відмовився . Вказане правопорушення було зафіксоване на відеоносій. Вказує, що він діяв в межах наданих повноважень, усі вимоги процесуальних норм при складені постанови були дотримані. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача Конотопського РВП ГУНП в Сумській області до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку. З їх відзиву на позов вбачається, що оскаржувана постанова складена в порядку та у спосіб, визначений нормами чинного законодавства, позовні вимоги є безпідставними, які не підлягають задоволенню.

Суд, заслухавши відповідачів, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 125, 126 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Таким чином, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 582833 від 24 жовтня 2021 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 24 жовтня 2021 року о 10 годині 15 хвилин в м. Конотоп по вул. Успенсько-Троїцька ОСОБА_2 керував мототранспортом ДП 50 , не був в застебнутому мотошоломі, а також, не мав посвідчення водія категорії «А», чим порушив п.п.2.3.2, 2.1а ПДР України. Відповідальність за вказані правопорушення передбачена ч.2 ст.126 та ч.5 ст 121 КУпАП , та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 гривень. (а.с.11).

В судовому засіданні досліджений відеозапис, який розміщений на оптичному диску, представленому суду відповідачем, з якого вбачається недотримання особою, якою винесено постанову , процесуальних положень, передбачених КУпАП при розгляді справи і винесенні постанови. На диску відсутнє відображення повного фіксування інкримінованих ОСОБА_2 правопорушень. Як вбачається з відеозапису, позивач ОСОБА_2 заперечував проти скоєння ним правопорушень , передбаченого ч.2 ст.126 та ч.5 ст 126 КУпАП, в той же час, особою, яка розглядала справу про адміністративне правопорушення, не перевірено доводи позивача, не зібрано доказів на спростування доводів позивача і складено оскаржувану постанову. Стверджуючи в судовому засіданні про правомірність притягнення позивача до відповідальності, відповідачами також не надано відповідних доказів, крім посилань на відеозапис, який неможливо вважати належним доказом, оскільки він не відображає події адміністративних правопорушень, інкримінованих позивачу. А так, складаючи постанову, відповідачем не перевірено, чи дійсно мотор на велосипеді позивача приводився ним в дію під час руху, чи зареєстрований веломотор , і чи зобов`язаний позивач мати посвідчення водія відповідної категорії .

До матеріалів справи позивачем долучено копію постанови Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2021 року, зі змісту якої вбачається, що відносно ОСОБА_2 24 жовтня 2021 року був складений адміністративний протокол про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу, ОСОБА_2 24 жовтня 2021 року о 10 годині 05 хвилин по вул. Успенсько-Троїцька в м. Конотоп керував мопедом ДП50 без номерного знака з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Вказаною постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки не встановлено, що позивач керував саме транспортним засобом. ( а.с.34) .

У зв`язку з встановленими обставинами, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_2 обмежився лише складенням постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності без фактичного розгляду справи, збирання відповідних доказів, суд дійшов висновку про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 582833 від 24 жовтня 2021 року такою, що підлягає скасуванню .

Щодо вимог позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити про наступне.

Відповідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частинами 1, 2, 3 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких ви-трат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рі-шення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Визначаючи суму відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має ви-ходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гі-майдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані дого-вір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (правова позиція ВП ВС викладена у справі №826/1216/16 від 27.06.2018).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4636 від 23 січня 2020 року, договір про надання юридичних послуг від 28 жовтня 2021 року з додатком №1 до договору, ордер, акт наданих послуг від 02 листопада 2021 року та квитанцію про оплату коштів у сумі 5 000 грн. (а.с.14-22).

Враховуючи обставини справи, проаналізувавши зміст позовної заяви та обсяг наданих адвокатських послуг, з урахуванням відсутності представництва інтересів позивача у судових засіданнях, суд вважає , що судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 гри-вень є неспівмірними з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи і дійшов висно-вку про їх відшкодування на користь позивача у сумі 2 000 гривень, які слід стягнути саме з відповідача з Головного управління Національної поліції у Сумській області за рахунок бю-джетних асигнувань .

Керуючись ч. 2 ст. 126, ч.5 ст. 121 КУпАП , ст.ст. 2, 77, 132,139,246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАВ № 582833 від 24 жовтня 2021 року, складену суб`єктом владних повноважень поліцейським ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Ільченко Даніілом Ігоровичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 , ч.5 ст. 121 КУпАП і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 126, ч.5 ст. 121 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Сумській області на користь ОСОБА_2 2 000 ( дві тисячі ) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду, відповідно до ст. 286 КАС України, може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи в порядку письмового провадження - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22 квітня 2022 року.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Сумській області ( юридична адреса: м. Суми, вул. Г. Кондрат`єва, 26)

Відповідач: поліцейський ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Ільченко Данііл Ігорович ( юридична адреса: м. Конотоп, пр. Миру, 14 Сумської області)

Відповідач: Конотопський РВП ГУНП в Сумській області ( юридична адреса: м. Конотоп, пр. Миру, 14 Сумської області)

Суддя Семенюк І. М.