Справа № 460/11472/21
Суддя: Першко О. О.
Дата ухвалення: 2022-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Гервазюк О.Ю., Івашинюти І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мiстi Рiвному спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинення певних дій, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), діючи через свого представника адвоката Дупака В.Г., звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність начальника Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Мерчука С.Ю. щодо не складення відносно учасника ДТП ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за фактом порушення ним п. 11.2 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП та зобов`язати скласти та негайно направити на розгляд до Рівненського міського суду протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за фактом порушення ним п. 11.2 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП;

стягнути з Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 10 000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною бездіяльністю Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції.

В обґрунтування позову посилається на те, що 12 лютого 2021 року в м. Рівне по вул. Здолбунівська, буд. 29 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його транспортного засобу. У результаті дорожньо-транспортної пригоди його транспортний засіб отримав механічні пошкодження. 12 лютого 2021 року службовою особою відповідача - інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Вознюком М.С. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 322717 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 26 березня 2021 року постановою Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/4012/21 провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Захищаючи свій законний інтерес на притягнення до адміністративної відповідальності винуватця ДТП, 12 квітня 2021 року він звернувся до начальника Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Мерчука С.Ю. із заявою про вчинення адміністративного правопорушення з проханням скласти відносно ОСОБА_2 протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Однак, начальник Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Мерчук С.Ю., ігноруючи основні обов`язки уповноваженої посадової особи органів внутрішніх справ щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, всупереч вимог КУпАП, допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у не складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , який порушив Правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Окрім того, йому завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою протиправною бездіяльністю начальника Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Мерчука С.Ю. При цьому, наслідком незаконного складання протоколу про адміністративне правопорушення стало виникнення у нього негативних емоцій як тривога, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність. Після доведення у суді своєї невинуватості та встановлення судом, що Правила дорожнього руху порушив інший учасник ДТП ОСОБА_2 , він надіявся на відновлення справедливості, зняття психологічного напруження та подав відповідну заяву начальнику Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції. Отримана відповідь за підписом начальника Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 констатувала бездіяльність та тотальну некомпетентність, і ще більше збільшила психологічне напруження та розчарування в діяльності правоохоронного органу України Національної поліції. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, він врахував вимоги розумності і справедливості та, зважаючи на отримані душевні страждання, порушення емоційного стану та фізичні наслідки, вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди становить 10 000 грн. 00 коп.

17 листопада 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача просить відмовити позивачу в задоволенні позову. Вказує, що 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції із заявою про вчинення адміністративного правопорушення. 12 травня 2021 року йому було надіслано відповідь в якій вказано, що в описовій частині постанови Рівненського міського суду Рівненської області № 569/4012/21 не міститься даних про встановлення вини в настанні ДТП та про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП іншого учасника ДТП.

Крім того, 02 серпня 2021 року на адресу позивача від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції було направлено лист, в якому повідомлялось про те, що по факту вказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 лютого 2021 року о 07 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 за участю транспортного засобу марки «Volkswagen Grafter», 29 липня 2021 року було складено адміністративний протокол відносно водія ОСОБА_2 та направлено для розгляду у Рівненській міський суд. Вважає, що працівниками Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції було в повній мірі дотримано вимоги, викладені у статті 254, 255 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, встановлені всі обставини скоєння ДТП, вжито заходи щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та складено відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення, що виключає наявність протиправної бездіяльності Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції.

Вважає, що у позовній заяві позивачем жодним чином не аргументовано те, з яких мотивів та розрахунків він виходив при обрахунку суми моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. 00 коп. Перераховані позивачем можливі прояви моральних страждань тривога, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність не є доказом того, що між діями працівників поліції і моральними стражданнями позивача є причинний зв`язок, так як такий стан міг виникнути і від інших негативних емоцій у повсякденному житті, що в свою чергу, не може свідчити про спричинення позивачу моральної шкоди. Щодо витрат на правову допомогу, представник відповідач вказує, що розмір гонорару є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення справи для сторони та порушує принцип співмірності.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити. Окрім того, вказав, що наскільки йому відомо суд притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і на даний час йому виплачено страхове відшкодування, за винятком франшизи, яку він досі не можна отримати з винуватця ДТП ОСОБА_2 .

Представники Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Гервазюк О.Ю. та ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просили відмовити в його задоволенні. Також, представник відповідача Івашинюта І.О. вказав, що ОСОБА_2 судом притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

14 грудня 2021 року представник позивача подав клопотання про заміну первісного (неналежного) відповідача належним відповідачем та залучення у справі співвідповідача, в задоволенні якого ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2021 року відмовлено.

14 грудня 2021 року представник позивача подав заяву про зміну предмета позову, збільшення та зменшення позовних вимог, яка ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2021 року повернута позивачу.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 12 лютого 2021 року в м. Рівне, по вул. Здолбунівська, буд. 29 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Opel Combo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2

12 лютого 2021 року інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Вознюком М.С. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 322717 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 березня 2021 року в справі № 569/4012/21 провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова в апеляційному порядку не оскаржувалася та набрала законної сили.

12 квітня 2021 року позивач звернувся до начальника Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліціїМерчука М.Ю. із заявою про вчинення адміністративного правопорушення з проханням скласти відносно ОСОБА_2 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та надіслати його разом з іншими матеріалами уповноваженому органу для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

На вказану заяву листом начальника Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Мерчука С.П. № 15601/41/30/01-2021 від 12 травня 2021 року надано відповідь про те, що ознайомившись з копією постанови судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26 березня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення № 569/4012/21 встановлено, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення. Однак, звернуто увагу, що в описовій частині постанови не міститься даних про встановлення вини в настанні ДТП та про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП іншого учасника ДТП, а саме ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_2 та не відображено обставин щодо наявності адміністративного правопорушення (проступку) у його діях.

Натомість, 29 липня 2021 року інспектором Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Калюшем М.А. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 149390 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 09 серпня 2021 року протоколпро адміністративне правопорушення серії ААБ № 149390 надіслано до Рівненського міського суду Рівненської області.

02 серпня 2021 року т.в.о. начальника Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Горбачевським А. позивачу направлено повідомлення за № 25630/4030/02-2021 про те, що по факту ДТП, яка мала місце 12 лютого 2021 року о 07 год. 30 хв. в м. Рівне по вул. Здолбунівська, буд. 29 за участю транспортного засобу «Opel Combo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та транспортного засобу марки «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 29 липня 2021 року було складено адміністративний протокол відносно водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за ст. 124 КУпАП та з додатками направлено для розгляду до Рівненського міського суду Рівненської області. Вказане повідомлення отримане позивачем 07 вересня 2021 року, що підтверджується списком № 969 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих та відстеженням з електронного ресурсу «Укрпошта» - трекінг номер 221.

03 серпня 2021 року т.в.о. начальника Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Горбачевським А. позивачу направлено повідомлення про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні за № 1-427/41/30/02-2021 про те, що Управлінням патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції було розглянуто звернення щодо можливого неналежного виконання службових обов`язків окремими працівниками УПП в Рівненській області ДПП і під час проведення перевірки фактичних даних, котрі зазначені у зверненні, фактів можливого порушення законодавства у діях працівників УПП в Рівненській області ДПП, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, не встановлено. Під час проведення службової перевірки щодо події, котра описана в даному зверненні та мала місце 12 лютого 2021 року встановити будь-які факти, що свідчили б про неналежне виконання службових обов`язків працівниками УПП в Рівненській області ДПП не вдалось. Працівниками УПП в Рівненській області ДПП 29 липня 2021 року було складено адміністративний протокол відносно водія гр. ОСОБА_5 який керував транспортним засобом марки «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за ст.124 КУпАП, та з додатками направлено для розгляду у Рівненський міський суд. Відтак, встановлено що працівники УПП в Рівненській області ДПП діяли в межах чинного законодавства та відповідно до повноважень наданих Законом, а факти неправомірних, на думку ОСОБА_1 , дій працівників патрульної поліції не знайшли свого підтвердження.

Окрім того, 28 квітня 2021 року ОСОБА_1 звертався до АТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування, а 17 травня 2021 року отримав відповідь про відмову у страховій виплаті у зв`язку з тим, що в довідці НПУ про дорожньо-транспортну пригоду № 683829, зазначено, що в діях водія автомобіля «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Окрім того, до АТ «СГ «ТАС» не було подано постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності винної у скоєнні ДТП особи.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, визначені розділом IX вказаної Інструкції.

Відповідно до п.1 розділу ІХ даної Інструкції у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб.

Таким чином, у передбачених законом випадках, зокрема, по факту ДТП та встановлення порушення водієм Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена КУпАП, дії щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення є обов`язком посадових осіб Національної поліції, а зафіксовані у цьому протоколі обставини адміністративного правопорушення оцінюються уповноваженим на те органом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами та обставинами справи.

Як встановлено судом, постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 березня 2021 року в справі № 569/4012/21 провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, 12 квітня 2021 року позивач звернувся до начальника Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Мерчука С.Ю. із заявою про вчинення адміністративного правопорушення та надав копію вищевказаної постанови суду, і лише 29 липня 2021 року інспекторомУправління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Калюшем М.А. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 149390 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. ОСОБА_3 , як начальник Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, отримавши 12 квітня 2021 року інформацію про бездіяльність працівників Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 до 29 липня 2021 року не вчинив дій для припинення такої бездіяльності. За наведених обставин, суд доходить висновку, що відповідною бездіяльністю начальника Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Мерчука С.Ю. були порушені законні права та інтереси позивача.

Разом з цим, суд звертає увагу на положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Отже, з огляду на зазначене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд доходить висновку, що у даному випадку ефективним способом порушеного права позивача буде визнання протиправною бездіяльність начальника Управління патрульної поліції в Рівненській області Мерчука С.Ю. щодо не складення відносно учасника ДТП ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за фактом порушення ним п. 11.2 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП з 12 квітня 2021 року по 29 липня 2021 року.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Положеннями статті 56 Конституції України, гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

За приписами п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У свою чергу, у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постановах від 10 квітня 2019 у справі №464/3789/17, від 27 листопада 2019 року у справі №750/6330/17. Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій.

Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52).

Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Так, частиною 2 статті 21 КАС України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

При цьому, безпосередньою підставою для відшкодування моральної шкоди чинним законодавством передбачено наявність винних або протиправних дій чи бездіяльності відповідача.

Як встановлено судом, внаслідок протиправної бездіяльності начальника Управління патрульної поліції в Рівненській області Мерчука С.Ю. в період часу звернення позивача із заявою про притягнення до адміністративної відповідальності 12 квітня 2021 року і до складення протоколу про адміністративне правопорушення 29 липня 2021 року позивачу була завдана моральна шкода, яка полягала в психологічному напруженні, тривалій невизначеності та неможливістю отримати страхове відшкодування.

Разом з тим, враховуючий короткий проміжок часу бездіяльності з 12 квітня 2021 року по 29 липня 2021 року, з урахування принципу справедливості та співмірності, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково у розмірі 2 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 139 КАС Українипри частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції є територіальним відокремленим підрозділом Департаменту патрульної поліції, без права юридичної особи.

Окрім цього, Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції не зареєстровано в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, який формується відповідно до Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затверджений наказом Міністерства фінансів України № 1691 від 22 грудня 2011року, тобто цей орган не отримує бюджетні асигнування.

Отже, сплачений позивачем судовий збір та витрати на правову допомогу підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції судових витрат у розмірі 1089 грн. 60 коп.

Щодо відшкодування коштів на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У ч. 2 ст. 134 КАС України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та обсяг судових витрат визначено у ч. 3 ст. 134 КАС України, згідно з якою для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктами 4, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 19 вказаного Закону передбачено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

З матеріалів справи встановлено, що представником позивача надано документи, що підтверджують витрати на правничу допомогу, які сплачені позивачем у зв`язку з розглядом справи, а саме: договір-доручення про надання правової допомоги № 24-2/06 від 24 червня 2021 року; акт приймання-передачі наданих послуг від 06 серпня 2021 року в якому зазначено обсяг наданих послуг та їх вартість; квитанція до прибуткового касового ордера № 06/08 від 06 серпня 2021 року .

Суд звертає увагу, що справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності не є складними. Водночас це не може бути безумовною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

Навіть у справах незначної складності та у справах, де відсутні грошові санкції, особа не може бути обмежена у можливості звернутися за правничою допомогою, а у подальшому до суду для захисту своїх порушених прав. Разом з тим, вона не може розраховувати, що сума витрачених коштів буде їй відшкодована судом у повному обсязі без урахування вищевказаних обставин.

У даному випадку саме позивач має визначити, чи готовий він витратити на правничу допомогу суму коштів, не отримавши їх відшкодування у повному обсязі. На ці обставини має звертати увагу і адвокат при наданні консультації клієнту.

Отже, слід дійти висновку, що сума витрат позивача на професійну правничу допомогу не є співмірною із складністю справи та іншими істотними обставинами, а тому, вартість такої послуги, а саме 20 000 грн. 00 коп., в даному випадку є необґрунтованою та явно завищеною.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі № 569/4012/21 в розмірі 8 000 грн. 00 коп., суд зазначає, що вони були здійснені позивачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення та не пов`язані з розглядом вказаної справи.

Враховуючи викладене, наявні підстав для відшкодування судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 2 000 грн. 00 коп., які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинення певних дій, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність начальника Управління патрульної поліції в Рівненській області Мерчука С.Ю. щодо не складення відносно учасника ДТП ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за фактом порушення ним п. 11.2 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП з 12 квітня 2021 року по 29 липня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 089 (одна тисяча вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Ст. Бандери, буд. 14А, м. Рівне.

Повне судове рішення складено 29 квітня 2022 року.

Суддя О.О. Першко