Справа № 420/11582/21
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/11582/21
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Вербицької Н.В.,

суддів Зуєвої Л.Є.,

Ступакової І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року про повернення позовної заяви про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення та наказів,

В С Т А Н О В И Л А :

06 липня 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Офісу Генерального прокурора, в якій він просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення Служби безпеки України від 29.06.2021 про відмову у наданні йому допуску до державної таємниці за формою 2;

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків Генерального прокурора від 01.07.2021 №221-рсо про припинення доступу до державної таємниці у зв`язку з прийняттям рішення Службою безпеки України про відмову в наданні ОСОБА_1 допуску до державної таємниці за формою 2 (два).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що зазначені рішення є необґрунтованими та такими, що прийняті всупереч ст.ст. 23, 24 Закону України «Про державну таємницю», оскільки органом, що дає допуск до державної таємниці, невірно трактовано невідображення ОСОБА_1 у трудовій діяльності факту роботи за сумісництвом як повідомлення громадянином під час оформлення допуску недостовірних відомостей про себе, яке насправді є технічною помилкою.

20.07.2021 від представника ОСОБА_1 Лагоміни Артура Анатолійовича надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач, окрім первісно заявлених вимог просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг Офісу Генпрокурора № 07/3/2-451дс-90дп-21 від 06.07.2021 про відкриття дисциплінарного провадження відносно заступника Генерального прокурора ОСОБА_1 ,

- визнати протиправним та скасувати наказ Генпрокурора № 33шщ від 06.07.2021 про скорочення у штатному розписі Офісу Генерального прокурора однієї посади заступника Генерального прокурора та зарахування її до резерву Офісу Генпрокурора,

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора № 226 від 08.07.2021 року про розподіл обов`язків між курівництвом Офісу Генерального прокурора.

Збільшуючи позовні вимоги, позивач вказує, що підставою для прийняття наказу Генерального прокурора про скорочення у штатному розписі посади його заступника, а також підставою для відкриття дисциплінарного провадження кадровою комісією стали ті ж обставини порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про державну таємницю» (повідомлення громадянином під час оформлення допуску недостовірних відомостей про себе), що і для прийняття рішень про відмову у наданні допуску до державної таємниці та припинення доступу до державної таємниці.

На думку позивача, збільшені позовні вимоги нерозривно пов`язані із первісно заявленими вимогами, оскільки мають комплексний негативний вплив на права позивача під час проходження публічної служби та фактично позбавили можливості працювати на адміністративній посаді заступника Генерального прокурора.

З врахуванням заперечень Офісу Генерального прокурора проти заяви про збільшення позовних вимог, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року заява представника ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 20.07.2021 повернута без розгляду.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить увалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт вказує, що судом надана невірна оцінка заяві про збільшення позовних вимог від 20.07.2021 як такій, що містить зміну предмету та підстав позову. У вказаній заяві, на думку апелянта, додатково заявлені позовні вимоги до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними наказів про скорочення штату та перерозподіл обов`язків між керівництвом Офісу Генпрокуратури без зміни предмету і підстав первісного позову, оскільки первісними позовними вимогами були та залишаються вимоги про визнання протиправними висновку СБУ від 29.06.2021 про відмову у наданні позивачу допуску до державної таємниці та наказу в.о. Генерального прокурора від 01.07.2021 № 221-РСО про припинення йому доступу до державної таємниці. Додатково заявлені позовні вимоги до Офісу Генерального прокурора нерозривно пов`язані із первісно заявленими, оскільки мали комплексний негативний вплив на права позивача під час проходження ним публічної служби та фактично позбавили його можливості працювати на адміністративній посаді заступника Генерального прокурора.

Також апелянт вказує на порушення судом норм процесуального права, вказуючи, що після подачі заяви про збільшення позовних вимог судом протягом встановленого законом строку не вирішено питання про прийняття такої заяви. Через півроку суд повернув заяву про збільшення позовних вимог, тобто після спливу процесуального строку на їх оскарження.

Офіс Генерального прокурора надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Повертаючи заяву про збільшення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що збільшення або зменшення позовних вимог відбувається шляхом зміни кількісних характеристик позовних вимог, в межах спірних правовідносин, одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. На думку суду, позивач збільшив не лише предмет позову, але й підстави для звернення до суду, що унеможливлює прийняття такої заяви про збільшення позовних вимог. У такому разі позивач вправі звернутися з новим позовом у загальному порядку. Крім того, щодо вимоги про оскарження рішення кадрової комісії Офісу Генерального прокурора ч.1 ст.27 КАС України встановлена виключна підсудність окружний адміністративний суд міста Києва, що виключає об`єднання такої вимоги з іншими, щодо яких існує альтернативна підсудність.

Судова колегія частково не погоджується з доводами суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частинами першою - третьою статті 44 КАС України обумовлено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Згідно з частиною першою статті 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

За правилами статті 166 КАС України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Аналіз наведених процесуальних норм дає підстави для висновку, що після відкриття провадження у справі за предметом позову, визначеним прохальною частиною позовної заяви, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши відповідну заяву. При цьому, норми КАС України дозволяють позивачу скористатись таким правом до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, у первісному позові поданому 06 липня 2021 року, позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Служби безпеки України від 29.06.2021 про відмову у наданні ОСОБА_1 допуску до державної таємниці за формою 2;

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків Генерального прокурора від 01.07.2021 року №221-рсо про припинення доступу до державної таємниці у зв`язку з прийняттям рішення Службою безпеки України про відмову в наданні ОСОБА_1 допуску до державної таємниці за формою 2 (два).

В той же час, у заяві про збільшення позовних вимог, яка подана 20.07.2021, ОСОБА_1 просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 07/3/2-451дм-90дп-21 від 06.07.2021 року про відкриття дисциплінарного провадження, прийнятого членом кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів про відкриття дисциплінарного провадження відносно заступника Генерального прокурора ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора №33шщ від 06.07.2021 року про скорочення у штатному розписі Офісу Генерального прокурора однієї посади заступника Генерального прокурора та зарахування її до резерву Офісу Генерального прокурора;

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора № 226 від 08.07.2021 року про розподіл обов`язків між курівництвом Офісу Генерального прокурора.

Частиною 1 ст.27 КАС України визначено, що адміністративні справи про оскарження актів, дій чи бездіяльності органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

З приписів даної статті вбачається, що вимога ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення № 07/3/2-451дм-90дп-21 від 06.07.2021 року про відкриття дисциплінарного провадження, прийнятого членом кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів про відкриття дисциплінарного провадження відносно заступника Генерального прокурора ОСОБА_1 підсудна Окружному адміністративному суду м.Києва, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Статтею 172 КАС України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги (ч.1).

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача (ч.2).

Частиною 5 цієї статті встановлено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Приписами п.6 ч.4 ст.169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Відповідно до частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Отже, позивач об`єднав у позовній заяві вимоги, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам: вимоги про визнання протиправним та скасування рішення кадрової комісії Окружному адміністративному суду м.Києва, вимоги щодо визнання протиправними та скасування наказів Офісу Генерального прокурора про скорочення посади та перерозподіл обов`язків за вибором позивача Одеському окружному адміністративному суду, що має наслідком повернення позовної заяви про збільшення позовних вимог.

Разом з цим, судом залишено поза увагою той факт, що у відповідності до ч.5 ст.169 КАС України повернення позовної заяви про збільшення позовних вимог здійснюється в 5-денний строк з дня надходження заяви або з дня закінчення строку на усунення недоліків. На думку судової колегії, оперативність повернення неналежно поданої заяви викликана забезпеченням можливості своєчасного повторного звернення позивача у визначеному законом порядку.

В даному випадку повернення позовної вимоги було здійснено судом через півроку після надходження позовної заяви, що фактично позбавляє позивача повторно звернутися з позовними вимогами, які підсудні Одеському окружному суду, в зв`язку з пропуском строку звернення. Вказані обставини покладені в основу апеляційної скарги позивача.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на наведене, з урахуванням розгляду питання про повернення позовної заяви про збільшення позовних вимог із значним порушенням строку, суд мав повернути позовну заяву лише в частині вимог виключної підсудності - про визнання протиправним та скасування рішення кадрової комісії.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 §1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній редакції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатися у тому, що право доступу до суду не обмежуються таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 §1 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Доводи суду першої інстанції про одночасну зміну у заяві про збільшення позовних вимог від 20.07.2021 як підстави так і предмета позову, судова колегія вважає такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

За загальним правилом, предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення, а підставою позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які складаються із фактів, що тягнуть за собою певні правові наслідки: зміну чи припинення правовідносин.

Розміром позову є кількісна характеристика позовних вимог. Отже, збільшення або зменшення розміру позовних вимог може відбутися шляхом зміни кількісних характеристик позовних вимог, але в межах спірних правовідносин.

Водночас предмет позову кореспондує із способами судового захисту права (змістом позову), які визначені статтею 5 КАС України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що свідчить про обрання позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права або його доповнення, у межах спірних правовідносин.

Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - зміну обставин, на яких ґрунтуються вимоги особи, яка звернулася з позовом. Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Наслідком розгляду заяви, зміст якої свідчить про одночасну зміну предмета і підстав позову є повернення такої заяви та розгляд раніше заявлених позовних вимог, якщо позивач не відмовляється від позову.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норми процесуального права - статті 47 КАС України викладена Верховним Судом у постанові від 22 січня 2020 року у справі № 826/19197/16, від 08 лютого 2021 року у справі № 460/3525/20, від 30 серпня 2021 року у справі № 520/11672/19, від 17 лютого 2022 року у справі № 360/746/19.

З матеріалів справи вбачається, що у заяві про збільшення позовних вимог від 20.07.2021 збільшена кількість позовних вимог визнання протиправними та скасування наказів Офісу Генерального прокурора, які пов`язані із попередньо заявленими вимогами, викладеними у позові від 06.07.2021. При цьому заява про збільшення позовних вимог не містить зміни підстави позову. Вказані обставини не спростовуються і судом першої інстанції, якій в оскаржуваній ухвалі посилається на те, що заявляючи додатково вимоги до Офісу Генерального прокурора щодо скорочення чисельності штату та перерозподілу обов`язків у заяві про збільшення позовних вимог, позивач пов`язує їх з первісними вимогами про оскарження рішень про відмову у допуску та скасування доступу до державної таємниці, обґрунтовуючи це лише власними припущеннями.

Отже, вірними є доводи апелянта, що збільшений лише предмет позову, що виключає можливість повернення заяви про збільшення позовних вимог з підстав одночасної зміни предмета та підстав позову.

Невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.320 КАС України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції про повернення заяви про збільшення позовних вимог від 20.07.2021 в частині:

- визнання протиправним та скасування наказу Генерального прокурора №33шщ від 06.07.2021 року про скорочення у штатному розписі Офісу Генерального прокурора однієї посади заступника Генерального прокурора та зарахування її до резерву Офісу Генерального прокурора;

- визнання протиправним та скасування наказу Генерального прокурора № 226 від 08.07.2021 року про розподіл обов`язків між курівництвом Офісу Генерального прокурора.

В іншій частині - у частині повернення позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення № 07/3/2-451дм-90дп-21 від 06.07.2021 року про відкриття дисциплінарного провадження, прийнятого членом кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів про відкриття дисциплінарного провадження відносно заступника Генерального прокурора ОСОБА_1 , ухвала суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311,320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року скасувати в частині повернення заяви про збільшення позовних вимог про:

- визнання протиправним та скасування наказу Генерального прокурора №33шщ від 06.07.2021 року про скорочення у штатному розписі Офісу Генерального прокурора однієї посади заступника Генерального прокурора та зарахування її до резерву Офісу Генерального прокурора;

- визнання протиправним та скасування наказу Генерального прокурора № 226 від 08.07.2021 року про розподіл обов`язків між курівництвом Офісу Генерального прокурора.

В іншій частині ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2022 року підлягає залишенню без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: І.Г.Ступакова

Суддя: Л.Є.Зуєва