Справа № 320/15563/21
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2022-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2022 року № 320/15563/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Боярської міської ради , треті особи: Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації, Бучанська районна державна адміністрація Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Боярської міської ради , треті особи: Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації, Бучанська районна державна адміністрація Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Боярської міської ради щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації як особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за період з 13.03.2020 по 31.12.2020 у сумі 19550,74 грн.;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Боярської міської ради здійснити виплату компенсації ОСОБА_1 як особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за період з 13.03.2020 по 31.12.2020 у сумі 19550,74 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідачем порушено її право на отримання компенсації, як особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, що стало підставою для звернення до суду з позовом у цій справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач проти позову заперечував та пояснив, що з питання виплати нарахованої компенсації позивачу рекомендовано звертатись до Бучанскьої районної державної адміністрації, оскільки виплати компенсацій щдійснюються за кошти місцевих бюджетів.

Треті особи правом на подання до суду письмових пояснень не скористались.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 06.08.1983 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Боярським міським РАЦС 06.08.1983.

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ №0090655 від 16.03.2020 ОСОБА_2 з 12.03.2020 встановлена довічно перша група інвалідності.

Відповідно до Індивідуальної програми реабілітації інваліда №41 від 16.03.2020 ОСОБА_2 не здатний до самообслуговування, пересування та потребує постійного стороннього догляду.

08.07.2020 позивач звернулась до Управління соціального захисту населення Києво-Святошинскьої районної державної адміністрації Київської області із заявою про призначення та виплату їй компенсації як особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

З пояснень позивача, вказаних у позові, вбачається, що Управління соціального захисту населення Києво-Святошинскьої районної державної адміністрації Київської області відмовило ОСОБА_1 в призначенні вказаної компенсації у зв`язку з подання неповного пакету документів та втратою чинності Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги , затвердженого постановою КМУ від 29.04.2004 №558.

30.08.2020 позивач повторно звернулась Управління соціального захисту населення Києво-Святошинскьої районної державної адміністрації Київської області із заявою про призначення та виплату їй компенсації як особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Розглянувши звернення позивача, Управління соціального захисту населення Києво-Святошинскьої районної державної адміністрації Київської області повідомило, що компенсація як особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за період з 12.03.2020 по 31.12.2020 їй призначена, нарахована та буде виплачена після надходження коштів.

З маетріалів справи вбачається, що в лютому 2021 року особову справу позивача передано Управлінням соціального захисту населення Києво-Святошинскьої районної державної адміністрації Київської області до Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації, а 08.06.2021 Управлінням соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації до Управління соціального захисту населення Боярської міської ради.

У відповідь на звернення позивача щодо виплати нарахованої компенсації як особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за період з 12.03.2020 по 31.12.2020, Управління соціального захисту населення Боярської міської ради, листом від 04.08.2021 №373, запропонувало звернутись до Бучанської районної державної адміністрації, як правонаступника Києво-Святошинської районної державної адміністрації.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України Про соціальні послуги від 17.01.2019 №2671-VIII (далі - Закон №2671) визначає основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах.

У відповідності до пункту 17 статті 1 Закону №2671 соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають.

Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

За приписами частини 6 статті 13 Закону №2671 фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю І групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет І типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.

Згідно з частиною 7 статті 13 Закону №2671 фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Серед основних принципів надання соціальних послуг, передбачених статтею З Закону №2671, зокрема, є принцип добровільності вибору отримання чи відмови від надання соціальних послуг.

Аналіз зазначених приписів законодавства свідчить про те, що виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, мають компенсаційний (заохочувальний характер) і не відносяться до соціальних гарантій.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 №558 Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги (далі - Порядок №558) непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата.

Механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є: особами з інвалідністю І групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та обслуговуватися, встановлений Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 р. № 859 Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (далі Порядок №859).

Пунктом 3 Порядку №859 визначено, що компенсація призначається і виплачується структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчим органом міської міста обласного значення, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади (далі - структурний підрозділ) за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Відповідно до підпункту а пункту 4 частики першої статті 89 Бюджетного кодексу України в редакції, яка діяла до 01.01.2021 року, виплата компенсації, здійснювалася з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад.

Тобто, до 01.01.2021 компенсація виплачувалася з бюджету того рівня, на якому працює орган, який призначив компенсацію (сільський, селищний, міський або районний).

З 01.01.2021 відповідно до статті 89 Бюджетного Кодексу України та пункту 5 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 1009 виконавчі органи усіх сільських, селищних, міських рад набули повноважень призначати і виплачувати компенсацію з бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад.

Відповідно до п.п. 10 пункту 1 Постанови Верховної Ради України Про утворення та ліквідацію районів від 17 липня 2020 р. № 807-ІХ у Київській області утворено Фастівський район до складу якого увійшли території Бишівської сьської, Боярської міської, Гатненської сільської, Глевахівської селищної, Калинівської селищної, Кожанської селищної, Томашівської сільської, Фастівської міської, Чабінівської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 3 пункту 6-2 розділу V Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про місцеве самоврядування в Україні районна рада, яка представляє спільні інтереси територіальних громад новоутвореного району, з дня набуття нею повноважень є правонаступником всього майна, прав та обов`язків районних рад, які представляли спільні інтереси територіальних громад ліквідованих районів, території яких включені до складу новоутвореного району.

Абзацом 3 підпункту 15 пункту 6-2 розділу V Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що залишки коштів (у тому числі боргові зобов`язання), що утворилися на кінець бюджетного періоду на рахунках районних бюджетів ліквідованих районів, перераховуються одночасно до районного бюджету новоутвореного району, бюджету територіальної громади з урахуванням цільового призначення таких коштів, особливостей розподілу нерухомого майна на підставі платіжних доручень за підписом голови районної ради новоутвореного району або голови комісії з реорганізації районної ради, що припиняється, або керівника місцевого фінансового органу, утвореного до утворення та ліквідації районів.

З аналізу наведеної вище норми Закону слідує, що рада новоутвореного району є правонаступником ліквідованих районів, у тому числі і боргових зобов`язань. Враховуючи те що Боярська міська рада є об`єднаною територіальною громадою, що входить до складу Фастівського району, з 01.01.2021 набула повноважень призначати та виплачувати компенсацію з бюджету міської ради, отже боргові зобов`язання ліквідованої Києво-Святошинської РДА у відповідності до абз. 3 пп. 15 п. 6-2 розділу V Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про місцеве самоврядування в Україні перераховані станом на 01.01.2021 до бюджету відповідача.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги встановлені обставин, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу заборгованості як особі, що надає соціальні послуги по догляду на непрофесійній основі за період з 12.03.2020 по 31.12.2020 в сумі 19550,74 грн. та зобов`язати здійснити такі виплати.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Боярської міської ради щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації як особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за період з 13.03.2020 по 31.12.2020 у сумі 19550,74 грн.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Боярської міської ради здійснити виплату компенсації ОСОБА_1 як особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за період з 13.03.2020 по 31.12.2020 у сумі 19550,74 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.