Справа № 160/7756/21
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2022-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
21 квітня 2022 року м. Дніпросправа № 160/7756/21
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів:
судді - доповідача Чумака С.Ю.,
суддів: Шальєвої В.А., Юрко І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 160/7756/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції (ГУНП) у Дніпропетровській області генерала поліції третього рангу Щадила А. від 19.03.2021 № 427 к, в частині застосування до заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 19.04.2021 № 173о/с по особовому складу про його звільнення зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);
- поновити його на посаді заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 21.04.2021;
- стягнути з відповідача на його користь середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу з 21.04.2021.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 року у позові відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2022 року апеляційну скаргу задоволено, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 року у справі № 160/7756/21 скасовано, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Від позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі, а саме стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 гривень.

Дослідивши матеріали справи та доводи позивача, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви з огляду на таке.

Відповідно ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, законодавство передбачає можливість прийняття додаткового судового рішення (постанови чи ухвали), серед іншого, у разі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

14.02.2022 ОСОБА_1 надіслав заяву про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 30 000 грн. На підтвердження надання правничої допомоги позивачем до заяви надано угоду про надання правничої допомоги від 31.03.2021 та рахунок-фактуру від 14.02.2022 № ПП-0000001.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відсутність розрахунку витрат на професійну правничу допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18.

Позивач в заяві про стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначив, що розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Детального опису, розрахунку витрат на професійну правничу допомогу позивачем не надано.

Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, для визначення розміру витрат на правничу допомогу, сторона зобов`язана надати документальне підтвердження судових витрат детальний опис робіт (наданих послуг). Норми частини 4 статті 134 є імперативними, тобто обов`язковими для виконання.

За таких обставин, оскільки позивачем не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, підстави для ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Доводи заявника, що у випадку визначення розміру гонорару безпосередньо в договорі подання детального опису не є обов`язковим, є безпідставними і суперечать приписам ст. 134 КАС України. Зазначена вимога чинного законодавства пов`язана з тим, що розмір гонорара та розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, не є тотожними. Особа може сплатити адвокату в якості гонорару будь-яку суму, але відшкодуванню за нормами КАС України підлягають лише ті витрати на професійну правничу допомогу, які доведені належними доказами, зокрема детальним описом робіт (наданих послуг).

На підставі викладеного, керуючись ст. 134, 139, 143, 252, 328, 329 КАС України,

У Х В А Л И В:

В ухваленні додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 у справі № 160/7756/21 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 21 квітня 2022 року і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з тієї ж дати.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя В.А. Шальєва

суддя І.В. Юрко