Справа № 420/6097/22
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2022-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6097/22
УХВАЛА
29 квітня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Аракелян М.М., розглянувши матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди завданої державі, -

ВСТАНОВИВ:
22 квітня 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 , у якій представник позивача просить суд:

стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) завдану шкоду у розмірі 32694,79 грн. по службі паливно-мастильних матеріалів, яка встановлена судом та видано виконавчий лист від 12.06.2003 року №5936.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22.04.2022 року о 12:32:45 справа №420/6097/22 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 160, 161,172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

В порушення даної норми, позивачем у позові не зазначено повне ім`я та по батькові відповідача.

У відповідності до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року №3674-VI, з урахуванням змін та доповнень, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.4 вищевказаного Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Також, пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року у розмірі 2481 гривня.

Таким чином, за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше ніж 2481,00 грн. і не більше 24810,00 грн.

Як слідує з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивачем заявлено вимогу майнового характеру про стягнення шкоди, завданої державі в розмірі 32694,79 грн.

Відтак, при зверненні до адміністративного суду з даним позовом позивачу слід було сплатити судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Проте, позивачем надано докази сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Отже, позивачу на усунення недоліків позовної заяви необхідно доплатити 211,00 грн. судового збору та надати до суду докази такої доплати.

Разом з адміністративним позовом представником позивача надано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій представник просить поновити Військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) пропущений процесуальний строк звернення до суду з даним позовом, посилаючись на неналежне виконання начальником юридичної служби своїх функціональних обов`язків.

Суд не вбачає підстав для визнання вказаних позивачем підстав для поновлення строку звернення до суду поважними, з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі, особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Згідно з ст.12 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

З аналізу вказаних норм слідує, що особа притягується до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди. Тобто, вказаною нормою, передбачено строк, протягом якої особа може бути притягнута до відповідальності, тоді як строки звернення до суду щодо відшкодування такої шкоди, зазначеним Законом не встановлені, а встановлені КАС України, а саме ч.5 ст.122.

Таким чином, у спірних правовідносинах строк звернення до суду з даним позовом становить тримісячний строк, який підлягає обчисленню з моменту відмови особи від добровільного відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Судом встановлено, що факт встановлення позивачем завданої відповідачем шкоди в розмірі 32694,79 грн. встановлено 23.02.2020 року, про що позивачем зазначено у позові.

Тобто, позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду з даним позовом.

При цьому, обґрунтовуючи наявність поважних підстав для поновлення пропущеного тримісячного строку звернення до суду, позивач посилається на неналежне виконання начальником юридичної служби своїх функціональних обов`язків.

До того ж, суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених.

У справі Устименко проти України (заява № 32053/13) Європейський суд з прав людини постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі Пономарьов проти України (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

Вирішуючи питання щодо поважності таких причин пропущення строку звернення до суду, які встановлені ст.122 КАС України, слід зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами, а також дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

Натомість позивач, з моменту виникнення права на звернення до суду з даним позовом, не реалізував свого права понад 2 років та не надав суду докази на підтвердження неможливості такого звернення у найкоротші строки.

Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що підстави наведені позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду є неповажними підставами для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, а подана позивачем заява про поновлення строків не містить зазначення інших поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав.

Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення такої заяви.

Також, суд зазначає, що приписами ч.4, ч.5 ст.160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.79 КАС України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Суд зазначає, що позивачем в позовній заяві не наведено обставин обґрунтування позовних вимог та не надано доказів на їх підтвердження, зокрема, але не тільки: прийняття відповідача на військову службу, звільнення з військової служби, завдану шкоду у розмірі 32694,79 грн. по службі паливно-мастильних матеріалів.

Таким чином, позивач має надати до суду уточнену позовну заяву з наведенням обставин обґрунтування позовних вимог та наданням доказів на їх підтвердження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява має бути залишена без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків шляхом надання до суду доказів на підтвердження сплати судового збору у сумі 211,00 грн.; заяви про поновлення строку звернення до суду із наведеними обґрунтованими обставинами, відмінними від тих, що наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду, що надана позивачем, та уточненої позовної заяви з наведенням обставин обґрунтування позовних вимог та наданням доказів на їх підтвердження.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 171, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:
Адміністративну позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди завданої державі - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня вручення копії даної ухвали позивачеві.

Копію ухвали невідкладно направити позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.М. Аракелян