Справа № 600/5478/21-а
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 квітня 2022 року

Київ

справа №600/5478/21-а

адміністративне провадження №К/990/9651/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 9 грудня 2021 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у справі №600/5478/21-а за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької обласної прокуратури про стягнення вихідної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 пред`явив позов до Чернівецької обласної прокуратури, у якому просив суд:

- стягнути з Чернівецької обласної прокуратури на його користь 30660,01 грн вихідної допомоги, яку слід виплатити працівнику у зв`язку зі звільненням.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, а позовну заяву залишено без руху. Одночасно з цим, установлено позивачу десятиденний строк для зазначення інших підстав для поновлення строку звернення до суду, з дати отримання копії ухвали.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 9 грудня 2021 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року, відмовлено у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду і залишено позовну заяву без розгляду.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 8 квітня 2022 року засобами поштового зв`язку.

Скаржник просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій. Одночасно з цим, просить поновити строк на касаційне оскарження цих рішень.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу належить залишити без руху, оскільки всупереч частині четвертій статті 330 КАС України до скарги не додано документу про сплату судового збору.

У касаційній скарзі скаржник зауважує на тому, що він як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору в усіх судових інстанціях відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до цієї норми від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У цьому контексті Суд зазначає, що зазначена норма має відсильний характер і не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (надалі - «Закон № 3551-XII»). У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону №3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI викладено, з-поміж інших, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 9 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19, від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17.

На основі цього Суд дійшов висновку, що хоча вказана норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушені права нерозривно пов`язані саме із статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які в свою чергу встановлені Конституцією України та іншими законами.

Тож ураховуючи предмет спору в цій справі, судовий збір за звернення з касаційною скаргою належить сплачувати на загальних засадах.

Підпунктом 5 пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду встановлена на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під дію названої норми підпадають ухвали місцевих адміністративних судів, визначені частиною другою статті 328 КАС України, та прийняті за результатом їх апеляційного перегляду постанови апеляційних адміністративних судів, якими вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, інші процесуальні питання, та якщо ці ухвали можуть бути оскаржені у випадках, установлених процесуальним законом.

З огляду на предмет касаційного оскарження судовий збір за подачу цієї касаційної скарги слід обчислювати виходячи з підпункту 5 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 1 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить: 2481,00 гривень.

Відтак ставка судового збору, яку належить сплатити позивачу за звернення з цією касаційною скаргою, складає: 2481,00 грн.

Реквізити для сплати судового збору:

ГУК у м.Києві/Печерський район/22030102;

код отримувача ;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007;

код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Поряд з цим, згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їхню поважність.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, постанова апеляційного суду прийнята 25 січня 2022 року, проте касаційну скаргу направлено до Верховного Суду поштою 8 квітня 2022 року, тобто з пропуском встановленого законодавством строку.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження позивач зазначив, що копію постанови апеляційного суду отримав 8 квітня 2022 року.

Для підтвердження цього факту скаржник надав копію своєї заяви від 31 березня 2021 року про видачу копії постанови апеляційного суду. Як видно зі змісту, заява адресована Чернівецькому окружному адміністративному суду і містить відмітку скаржника про отримання ним копії судового рішення 8 квітня 2022 року.

Проте наданого скаржником доказу не достатньо для належної оцінки й перевірки доводів, наведених ним в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження.

У цьому контексті Суд зазначає про відсутність можливості перевірити указані скаржником обставини з огляду на відсутність достовірних відомостей про невручення йому апеляційним судом копії постанови у строк до 8 квітня 2022 року.

У касаційній скарзі позивач нічого не зазначає стосовно невручення йому копії указаної постанови після її ухвалення. Матеріали скарги містять розбіжності у датах: скарга датована 25 лютого 2022 року, а долучена до неї заява про видачу копії постанови - 31 березня 2022 року. Докази, які б підтверджували факт ненадсилання й невручення позивачу копії постанови апеляційного суду, відсутні.

Отже, доводи скаржника не підтверджені доказами, з яких достовірно вбачається існування причин пропуску строку касаційного оскарження.

З урахуванням положень статті 326 КАС України суд апеляційної інстанції міг повернути справу до суду першої інстанції без повідомлень про вручення/невручення копій винесеного ним рішення сторонам, якщо станом на дату такого повернення відповідні повідомлення не надійшли на його адресу, а згодом у разі отримання останніх направити їх для приєднання до матеріалів справи.

Відтак належними доказами отримання/неотримання оскаржуваного судового рішення у цьому випадку можуть бути, зокрема, письмова відповідь (довідка) суду апеляційної інстанції про наявність/відсутність у нього повідомлення про вручення/невручення позивачу поштового відправлення з таким рішенням та копія такого повідомлення (у разі його наявності); письмова відповідь (довідка) суду першої інстанції про наявність/відсутність в матеріалах справи повідомлення про вручення/невручення позивачу поштового відправлення з оскаржуваним рішенням станом на дату звернення та копія такого повідомлення (у разі його наявності); копія опису документів, що містяться в матеріалах справи.

Без подібних доказів Суд не може перевірити доводи скаржника і переконатися у поважності причин пропуску ним строку касаційного оскарження.

З урахуванням відсутності належних доказів на підтвердження зазначених скаржником обставин, Суд не вбачає підстав визнавати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Отже, касаційна скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження і не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання: 1) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, де вказати підстави пропуску з наданням відповідних доказів їхньої поважності; 2) документа про сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку ОСОБА_1 на касаційне оскарження ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 9 грудня 2021 року і постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у справі №600/5478/21.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 9 грудня 2021 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у справі №600/5478/21-а за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької обласної прокуратури про стягнення вихідної допомоги залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

..........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду