Справа № 160/687/22
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2022 року Справа № 160/687/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з довідки форми ОК-5 позивачу стало відомо про відсутність в ній страхового стажу за період з 01.01.2006 по 31.08.2006р. Відсутність вказаної інформації, за цей період для позивача є незрозумілою, так як в період з 01.01.2006 по 31.08.2006 року ОСОБА_1 працювала у Дніпропетровській філії ТОВ «Українсько-єгипетська компанія «Сіндбад-Інтернешинал» та отримувала заробітну плату. Зазначає, що трудові відносини з вказаною компанією були оформлені відповідно до діючого законодавства України, з заробітної плати у січні-серпні 2006 року здійснювались внески до відповідних фондів, у тому числі й до Пенсійного фонду України. Позивач звернулась до відповідача із заявою про зарахування спірного періоду до її страхового стажу, на що відповідачем було надано відповідь про причини не включення даного періоду до страхового стажу. Позивач вказує, що не включення відповідачем до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2006 по 31.08.2006 по причині несплати роботодавцем внесків та неподання звітності за вказаний період, є неправомірним і таким, що порушує її конституційні права.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Станом на 26 квітень 2022 року відзив на позов від відповідача не надходив.
Статтею 261 КАС України визначенні особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, а саме відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі (ч.1). Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч.2).
Відповідно до положень ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи обставини ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк (протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі) та законодавчу встановлену послідовність надання письмових заяв по суті, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На підставі викладеного вище, суд зазначає, що останній вжив заходи, щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, у порядку визначеним КАС України.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
28 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій зазначено зокрема наступне.
Під час ознайомлення з отриманою довідкою форми «ОК-5», нею було встановлено відсутність страхового стажу за період з 01.01.2006 по 31.08.2006 року, а також за період з 01.04.2020 по 31.05.2020, що для заявника є незрозумілим.
В період з 01.01.2006 по 31.08.2006 року ОСОБА_1 працювала у Дніпропетровській філії ТОВ «Українсько-єгипетська компанія «Сіндбад-Інтернешинал» та отримувала заробітну плату. Трудові відносини з вказаною компанією були оформлені відповідно до діючого законодавства України, з заробітної плати у січні-серпні 2006 року здійснювалися внески до відповідних фондів, у тому числі й до Пенсійного фонду України.
Враховуючи це, та беручи до уваги відсутність інформації про страховий стаж за вказані періоди, просила внести зміни у відповідні обліки Пенсійного фонду України, додавши інформацію про наявний страховий стаж у період з 01.01.2006 по 31.08.2006 під час перебування в трудових відносинах з Дніпропетровською філією ТОВ «Українсько-єгипетська компанія «Сіндбад-Інтернешинал».
Дніпропетровська філія ТОВ «Українсько-єгипетська компанія «Сіндбад-Інтернешинал» перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 26.07.2001 року.
Підприємством до відділу надходження доходів надано розрахунки сум страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за січень, березень, квітень, травень, червень, липень та серпень 2006 року із нарахованими фондами оплати праці та нарахованими сумами страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до реєстру платежів за період з 01.01.2006 до 01.11.2006 в рахунок сплати страхових внесків від Дніпропетровської філії ТОВ «Українсько-єгипетська компанія «Сіндбад-Інтернешинал» надійшли кошти в сумі 7021,61 грн. Станом на 23.10.2021 року по підприємству наявна переплата в сумі 1427,44 грн.
Крім того, повідомляємо, що за даними ЄДР Дніпропетровська філія ТОВ «Українсько-єгипетська компанія «Сіндбад-Інтернешинал» припинила діяльність 20.02.2013.
Відповідно до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 18.06.2014 №10-1 зміни та уточнення до відомостей реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі звітів, поданих страхувальником.
У разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.
Не погоджуючись із відмовою відповідача щодо незарахування періоду роботи до страхового стажу, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд зазначає наступне.
Згідно форми ОК-5 Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Індивідуальні відомості про застраховану особу, щодо ОСОБА_1 , одним із страхувальників є Дніпропетровська філія ТОВ «Українсько-єгипетська компанія «Сіндбад-Інтернешинал» (код 26005972). В графі звітного 2006 року, страхувальником зазначено ТОВ «Подорожі Синдбада» (код 34514041). В графі страхового стажу з 1-10 значяться відомості 0, 11-12 30-31.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За Преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, пунктом 7 частини 1 статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 18.04.2014 №10-1 затверджено Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі Положення №10-1), відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон) визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб.
Відповідно до пункту 2 розділу IV Положення №10-1, до облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме:
персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків, про трудовий та страховий стаж, особливі умови праці, які дають право на пільги в пенсійному забезпеченні та із загальнообов`язкового державного соціального страхування, період, який відповідно до законодавства зараховується до страхового стажу без сплати страхових внесків, кількість календарних днів перебування у трудових та цивільно-правових відносинах, проходження служби за відповідний місяць, що подаються страхувальниками у складі звітності;
відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомога та компенсація, на які нараховано і з яких сплачено страхові внески), що подаються роботодавцями, - підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства;
відомості про облік стажу окремих категорій осіб відповідно до законодавства;
відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність;
відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність;
відомості про суми добровільних внесків, передбачених договором про добровільну участь, які підлягають сплаті, та одноразової сплати особою єдиного внеску за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;
відомості про суми доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
відомості електронних пенсійних справ, включаючи інформацію про паспортні дані пенсіонера та його місце проживання; копії документів, на підставі яких призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання, допомогу на поховання тощо) та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати з часу її призначення до закриття пенсійної справи; інформація про членів сім`ї застрахованої особи, які знаходяться на її утриманні, та її дітей;
періоди страхового стажу на основі сплати страхових внесків та єдиного внеску системи обліку сплати страхових внесків;
інформація щодо виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, включаючи дані про підставу (дата та вид страхового випадку), дати початку та закінчення здійснення виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування виплат, їх вид, суми виплат;
інформація про фізичних осіб, які сплачують / за яких сплачують страхові внески до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;
відомості про надання третім особам інформації з Реєстру застрахованих осіб, що стосується такої застрахованої особи.
З огляду на зазначене вище, відомості в обліковій карті є даними про трудовий та страховий стаж особи.
Як передбачено ч. 1 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Пунктом 1 ст.11 вказаного Закону визначено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у тому числі які є резидентами Дія Сіті, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб, за гіг-контрактами, іншими договорами цивільно-правового характеру;
Частиною 1, 3 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Отже, страховий стаж встановлюється на підставі відомостей про трудовий стаж та сплачених страхових внесків.
Як встановлено п.4 ч.2 ст. 17 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в редакції від 01.01.2004 року, страхувальник зобов`язаний: подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом. Зазначений обов`язок страхувальника був передбачений у законі до 31.12.2010 року.
Згідно п.4 ч.2 ст.6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (в редакції від 08.07.2010 року), платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність, у тому числі про основне місце роботи працівника, про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно п. 1.1. Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування від 10.06.2004 №7-6, цей Порядок відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовує правила формування та подання до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах (далі - територіальні органи Пенсійного фонду) відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік). Облік застрахованих осіб та персоніфікований облік надходження страхових внесків по звітах за періоди до 1 січня 2004 року ведеться з урахуванням правил, які діяли до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Органи Пенсійного фонду ведуть облік застрахованих осіб та персоніфікований облік відомостей про суми заробітної плати (доходу) та облік сплати страхових внесків, створюють і забезпечують функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розміру за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Пунктом 1.3 Порядку від 10.06.2004 №7-6 закріплено строки та порядок надання звітності страхувальниками до системи персоніфікованого обліку.
Як встановлено п.1.7. Порядку від 10.06.2004 №7-6, відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, згідно із Законом використовуються територіальними органами Пенсійного фонду разом з іншим для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат.
Суд зауважує, що зазначений Порядок №7-6 від 10.06.2004 діяв до 05.11.2009 року та встановлював обов`язок надавати звітність до установ пенсійного фонду за 2004 рік і по 2009 рік.
Згідно матеріалів справи, спірним періодом є 01.01.2006 по 31.08.2006, відтак на Дніпропетровську філію ТОВ «Українсько-єгипетська компанія «Сіндбад-Інтернешинал», як на страхувальника було покладено обов`язок надавати звітність до установ пенсійного фонду.
Постановою Правління Пенсійного фонду від 05.11.2009 №26-1 затверджено Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України. Установлено, що Порядок регулює питання подання звіту до органів Пенсійного фонду України за звітні періоди починаючи з 1 січня 2010 року. Визнано такою, що втратила чинність, постанову правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 №7-6 "Про Порядок формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування", зареєстровану в Міністерстві юстиції України 10.08.2004 за N 1000/9599.
Суд зазначає, що Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в редакції від 01.01.2004 року, Порядком від 10.06.2004 №7-6, Порядком №26-1 тощо було встановлено обов`язок страхувальника подавати звіти встановленого зразка, відомості з яких застосовуються при визначенні розміру пенсійних виплат.
Враховуючи зазначені висновки та беручи до уваги встановлений обов`язок страхувальника надавати відповідні звіти, який повинен виконуватися добросовісно та своєчасно, суд не вбачає ознак протиправності дій відповідача щодо не зарахування сум, отриманих від сплати єдиного податку в рахунок страхових пенсійних внесків з огляду на неподання звітів, як доказів сплати таких сум.
Згідно норм чинного законодавства, чіткого визначення поняття трудового стажу немає.
Проте, аналізуючи норми Кодексу законів про працю України та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», трудовий стаж є трудовою діяльністю особи, який відображено у записах трудової книжки працівника.
Як встановлено з матеріалів справи, трудова книжка позивачем була втрачена, що підтверджується наступними документами: листом Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської обласної прокуратури від 23.09.2021 №04/63-59-189-21, протоколом допиту потерпілого від 28.07.2015р., протоколом допиту свідка від 28.07.2015р.
Відтак встановити трудовий стаж ОСОБА_1 , у спірний період, на підставі записів в трудовій книжці не є можливим.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Пунктом 2 Порядку №637 визначено, що у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з пунктом 18 Порядку №6378, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, щодо якого вони підтверджують роботу заявника.
Пунктом 17 Порядку № 637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що трудовий стаж може бути встановлений на підставі показань не менше двох свідків, зокрема у разі неможливості особою одержати документи на підприємстві, де він працював, про наявний стаж роботи, в тому числі й уточнюючу довідку, у зв`язку з надзвичайною ситуацією.
Однак, підтвердження трудового стажу на підставі показань не менше двох свідків здійснюється виключно органами Пенсійного фонду.
Матеріали справи не містять докази звернення ОСОБА_1 до органу пенсійного фонду із відповідною заявою з метою вирішення питання про підтвердження власного спірного трудового стажу на підставі показань свідків. В свою чергу відповідач не здійснював реалізацію владної управлінської функції на виконання пункту 18 Порядку №637, так як позивач не звертався із відповідним клопотанням.
Відтак, підтвердження трудового стажу на підставі показань є безпосереднім обов`язком органу Пенсійного фонду, до якого звертається зацікавлена особа, а за обставин не порушення позивачем такого питання перед відповідачем, то з даного приводу відсутній публічно-правовий спір.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Дані відомості можуть мати місце під час встановлення факту трудових відносин (трудового стажу) між Дніпропетровською філією ТОВ «Українсько-єгипетська компанія «Сіндбад-Інтернешинал» та ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 1 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9,73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу.

Суддя Д.В. Сидоренко