Справа № 240/20157/21
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м. Житомир справа № 240/20157/21

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області щодо нарахування та виплату індексації пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України Про індексацію грошових доходів населення за №1282-ХІІ від 03.07.1991 року (із змінами та доповненнями) та постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення №1078 від 17.07.2003 року (з відповідними змінами та доповненнями) із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком із врахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, при базовому місяці лютий 2014 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, починаючи з 01.03.2014 , здійснити нарахування та виплату індексації пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України Про індексацію грошових доходів населення за №1282-ХІІ від 03.07.1991 року (із змінами та доповненнями) та постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення №1078 від 17.07.2003 року (з відповідними змінами та доповненнями) із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком із врахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, при базовому місяці лютий 2014 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно з 01.03.2014 не нараховував та не виплачував індексацію пенсії із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком із врахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, при базовому місяці лютий 2014 року.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У відзиві на позов відповідач просить відмовити у його задоволенні та зазначає, що оскільки позивач отримує пенсію відповідно до Закону України "Про Державну службу", на підставі вказаної норми пенсія позивача індексації не підлягає.

У відповіді на відзив позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду позовну заяву в частині позовних вимог за період з 01.03.2014 по 28.02.2021 залишено без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач перебуває на обліку у відповідача та з 05.02.2014 отримує пенсію по інвалідності за нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723. Зазначені обставини позивачем не заперечуються.

16.03.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести індексацію призначеної з 01.03.2014 пенсії за весь період.

Листом від 13.04.2021 відповідачем позивачу повідомлено, що у 2014 році пенсія не індексувалась, оскільки позивач був працюючим пенсіонером. У2016-2017 роках індекс інфляції не перевищив 103%, індексація пенсії не проводилась. При цьому, відповідно до п.13 прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у разі якщо пенсію призначено відповідно до Закону України "Про державну службу", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії не переглядається та пенсія не індексується.

Позивач вважає протиправною відмову у виплаті індексації пенсії з 01.03.2014, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Предметом спору є наявність права у позивача на нарахування та виплату індексації пенсії з 01.03.2021.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058).

Відповідно до ч.1 ст.58 Закону №1058-IV пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно ч.2 ст.42 Закону 1058 для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до статті 1 Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з абзацами 1, 2 статті 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Відповідно ст.2 Закону №1282 індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Сторонами не заперечується, що позивач перебуває на обліку у відповідача та з 05.02.2014 отримує пенсію за нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723.

Згідно п.2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889 Закон України №3723, окрім ст.37 втратив чинність, в тому числі втратила чинність ст.37-1 Закону №3723, якою визначались підстави для перерахунку пенсій державним службовцям.

Статтею 90 Закону №889 передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п.13 Прикінцевих положень Закону №1058-IV (у редакції з 01.10.2017) у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", не переглядається та пенсія не індексується.

Зазначені зміни внесено Законом України "Про внесення змін до законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII до Закону №1282-ХІІ та до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-VI (Закон №1058-VI), зокрема, визначено, що пункт 13 Перехідних положень Закону №1058-VI з 01.10.2017 застосовуються у редакції, за змістом якої у разі якщо особі призначено пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до набрання чинності Закону України "Про внесення змін до законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" не переглядається та пенсія не індексується.

Таким чином, у спірних правовідносинах з 01.03.2021 відсутні підстави для проведення індексації пенсії позивача, яка призначена з 05.02.2014 відповідно до норм Закону України "Про державну службу" до переведення за бажанням позивача на пенсію на інших підставах. Така пенсія не підлягала індексації і з 01.10.2017.

Зазначеної позиції підтримується Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 17.01.2022 у справі №560/2/21 та Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 17.02.2022 у справі №580/7103/21.

Отже, суд не вбачає бездіяльності відповідача що полягає у невиплаті позивачу індексації пенсії з 01.03.2021, а відтак, відповідно і зобов"язання відповідача здійснити індексацію пенсії. Отже, вимоги позивача у цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

З огляду на встановлену судом відсутність підстав для виплату позивачу у спірний період індексації, суд не досліджує питання базового місяця для встановлення індексації.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відтак, суд не вбачає підстав для надання оцінки решти доводам позивача, викладеним у позовній заяві, оскільки це не впливає на встановлені судом обставини та не вплине на суть прийнятого рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул. О.Ольжича, 7, Житомир,10003, ), третя особа - Громадська організація "Проти придурків та ідіотів" вул. Гагаріна, 48, Коростишів, Житомирська область, 12504, ) про визнання бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос