Справа № 127/7129/22
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2022-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 127/7129/22
Провадження № 2-а/127/73/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді - Гриневича В.С.

секретар судового засідання: Щербатюк І.Б.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 , його представника: адвоката Драчук Т.М.

представника відповідача: Липовської Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №127/7129/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, який мотивований тим, що 28.03.2022 відповідачем відносно нього було винесено постанову серії ДП18 №807142 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що позивач 28.03.2022 о 15 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом Tesla Мodel-X НОМЕР_1 , здійснив стоянку у місці де транспортний засіб створив перешкоди для руху пішоходів та інших учасників дорожнього руху, чим порушив п. 15.10.д. ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною, необґрунтованою, протиправною, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були протиправними та такими, що грубо порушили права позивача.

В позовній заяві позивач зазначив, що його автомобіль було зупинено патрульною поліцією на вул. Кармелюка 2 на відстані кількох кілометрів і через значний час від передбачуваного місця правопорушення.

На запитання позивача про причину зупинки відповідачем було зазначено про орієнтування на автомобіль Tesla, який нібито стояв на тротуарі за адресою вул. Соборна, 26, де нібито перешкоджав рухові пішоходів та транспорту, при цьому жодних постраждалих або свідків правопорушення немає.

Крім того, на думку позивача дії відповідача були незаконними, оскільки постанова містить невідповідності, а саме: розгляд справи та винесення постанови відбувались за адресою: м. Вінниця, вул. Кармелюка 2, а нібито вчинене позивачем правопорушення за адресою вул. Соборна, 26, як вказано у постанові, тому на думку позивача така невідповідність свідчить про невідповідність доказів по справі.

Відповідачем не було надано йому доказів відеозапису порушення ним ПДР, натомість відповідач здійснював фотографування його автомобіля після його зупинки працівниками патрульної служби на вул. Кармелюка, 2, а не на місці передбачуваного правопорушення.

Також, на думку позивача відповідачем було порушено вимоги статтей 245, 280 КУпАП.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 06.04.2022 відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідачів було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що вимоги позивача є безпідставними. Так, 28.03.2022 по вул. Соборній 26, в. м. Вінниця, «Екіпажем Юнкер 128» Безпечне місто (ситуаційний центр) по камерах відео спостереження було помічено автомобіль Tesla Мodel-X НОМЕР_1 , який припаркувався з порушенням ПДР України та суттєво перешкоджав руху пішоходів. Вказану інформацію було повідомлено командиром взводу №1 роти №1 ОСОБА_2 у радіо ефірі до відома екіпажам патрульної поліції.

«Екіпаж Юнкер 101» прийняв даний виклик для опрацювання, однак прибувши на місце, транспортний засіб був відсутній, подальший рух його встановлено за камерою відео спостереження «Екіпажу 128». Поліцейський роти №1 взводу №1 БУПП у Вінницькій області ДПП ОСОБА_3 було помічено транспортний засіб, по вул. Кармелюка 2, де його було зупинено.

Інспектор Управління патрульної поліції у Вінницькій області Івчук Дмитро Сергійович, пояснивши ОСОБА_1 причину зупинки, встановивши всі обставини правопорушення, дійшов до висновку про порушення ОСОБА_1 п. 15.10 «д» ПДР України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 15.10 «д» ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інспектор виніс постанову за ч. 3 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 680 грн., відповідно до санкції статті.

Представник відповідача зазначила, що інспектор як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зробив висновок про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. З огляду на вказане представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його захисник адвокат Драчук Т.М. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. При цьому, ОСОБА_1 додатиково пояснив, що можливо його автомоібль був припаркований з порушенням Правил дорожнього руху, однак він категорично не погоджується з кваліфікацією його дій за ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки жодних перешкод для пішоходів його автомобіль не створював.

Представник відповідача Липовська Н.Ю. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на правомірність дій поліцейських при винесені оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 28.03.2022 о 15 год. 30 хв., ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Tesla Мodel-X НОМЕР_1 , здійснив стоянку у м. Вінниці по вул. Соборна, 26, у місці де транспортний засіб створив перешкоди для руху пішоходів та інших учасників дорожнього руху, чим порушив п. 15.10.д. ПДР України, та скоїв правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 680 гривень.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі передбачені частиною першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122 КУпАП.

За приписами частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до частини третьої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 28.03.2022 о 15 год. 30 хв., ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Tesla Мodel-X НОМЕР_1 , здійснив стоянку у місці де транспортний засіб створив перешкоди для руху пішоходів та інших учасників дорожнього руху, чим порушив пункт 15.10.д. Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 15.10.д. ПДР України визначено, що стоянка забороняється: у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до підпункту 9 частини першої статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 40 вказаного закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд звертає увагу на те, що на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в постанові ДП18 №807142, представником відповідача надано суду компакт-диск з відеозаписами із камер відеоспостереження Безпечне місто (ситуаційний центр), із записом з місця події.

Так, з наявного відеозапису, що міститься в матеріалах справи, встановлено, що позивач, керуючи автомобілем Tesla Мodel-X НОМЕР_1 , в м. Вінниця по вул. Соборна, 26 о 15 год. 28 хв. здійснив стоянку на тротуарі перед торговим центром, та залишивши автомобіль зайшов у торгівельний центр де перебував до 17 год. 16 хв., в цей час візуально вбачається, що автомобіль перешкоджав руху пішоходів та іншим учасникам дорожнього руху. Після чого, о 17 год. 16 хв. ОСОБА_1 сів у автомобіль та поїхав у напрямку центрального мосту м. Вінниця.

Оглянувши матеріали відеозапису, судом чітко встановлено, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем Tesla Мodel-X НОМЕР_1 , в м. Вінниця по вул. Соборна, 26 здійснив стоянку на тротуарі перед торгівельним центром в результаті чого перешкоджав руху пішоходів та іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив п. 15.10.д. Правил дорожнього руху України. Таким чином, факт вчинення правопорушення позивачем є доведеним, зокрема відеоматеріалом.

Як зазначено відповідачем у відзиві на позовну заяву «Екіпажем Юнкер 128» Безпечне місто (ситуаційний центр) по камерах відео спостереження було помічено автомобіль Tesla Мodel-X НОМЕР_1 , який припаркувався з порушенням ПДР України та суттєво перешкоджав руху пішоходів. Вказану інформацію було повідомлено командиром взводу №1 роти №1 ОСОБА_2 у радіо ефірі до відома екіпажам патрульної поліції. «Екіпаж Юнкер 101» прийняв даний виклик для опрацювання, однак прибувши на місце, транспортний засіб був відсутній, подальший рух його встановлено за камерою відео спостереження «Екіпажу 128». Поліцейський роти №1 взводу №1 БУПП у Вінницькій області ДПП ОСОБА_3 було помічено транспортний засіб, по вул. Кармелюка 2, де його було зупинено.

В судовому засіданні позивач пояснив, що ним було зупинено автомобіль на тротуарі, що не заборонено, в тому разі якщо для руху пішоходів залишено 2 метра тротуару. Однак, таких замірів, які б могли підтвердити твердження позивача ніхто не робив.

Разом з тим, такі посилання позивача судом до уваги не приймаються, оскільки з дослідженого в судовому засіданні відео слідує, що автомобіль позивача здійснивши паркування на тротуарі перешкоджає як руху пішоходів, так і руху інших транспортних засобів, які рухаються по проїзджій частині та здійснюють заїзд у двір біля торгового центру.

Посилання позивача на те, що в оскаржуваній постанові, не вірно зазначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме: розгляд справи та винесення постанови відбувались за адресою: м. Вінниця, вул. Кармелюка 2, а не вул. Соборна 26, судом до уваги не приймаються, оскільки як вбачається з пояснень представника відповідача, факт правопорушення було зафіксовано на камерах відео спостереження Безпечне місто (ситуаційного центру) та передано екіпажам патрульної поліції та прийнявши даний виклик для опрацювання, прибувши на місце вчинення правопорушення, транспортний засіб був відсутній. Однак, подальший рух його було встановлено за камерою відео спостереження «Екіпажу 128». Після чого, поліцейським роти №1 взводу №1 БУПП у Вінницькій області ДПП ОСОБА_3 було помічено транспортний засіб, по вул. Кармелюка 2, де його було зупинено та де і відбувся розгляд справи та винесення відповідної постанови. Враховуючи зазначене, дана обставина судом до уваги не приймається та не може бути підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015 (надалі - Рішення) визначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд у вказаному рішенні звернув увагу на те, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи факт правопорушення було зафіксовано на камерах відео спостереження ситуаційного центру та передано екіпажам патрульної поліції, які виїхали для реагування на вказане правопорушення, однак вказаний транспортний засіб, перебував уже на вул. Кармелюка 2, де його було зупинено та де і відбувся розгляд справи та винесення відповідної постанови.

Варто зауважити, що згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю та здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки порушення позивачем Правил дорожнього руху України повністю доведено матеріалами справи. Працівником УПП у Вінницькій області, як уповноваженою особою Національної поліції, було правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КпАП України. При цьому, інспектор поліції Івчук Д.С. з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами. Відтак, винесена постанова серії ДП18 №807142 від 28 березня 2022 року винесена в межах повноважень та у спосіб встановлений законом.

Частиною третьою статтею 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини дають суду підстави для висновку про правомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому її необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Крім того, слід звернути увагу позивача, що даний позов подано ним до неналежного відповідача, оскільки належним відповідачем у даній справі є Департамент патрульної поліції, а не Управління патрульної поліції у Вінницькій області, тобто, відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого інспектором винесена постанова про накладення адміністративного стягнення.

Так, у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 р. у справі за №724/716/16-а, Верховний Суд висловив правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Суд звертає увагу на те, що органом Національної поліції, у даній справі, є Департамент патрульної поліції, від імені якого виступає Інспектор 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції Івчук Дмитро Сергійович, який уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

За приписами частини третьої статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Проте, позивачем не було заявлено клопотання про залучення співвідповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України чи заміну неналежного відповідача належним, тоді як вчинення таких дій можливе лише за клопотанням позивача.

За таких обставин суд дійшов висновку, що звернення позивача з адміністративним позовом до неналежного відповідача, за відсутності у суду можливості замінити його належним відповідачем або ж залучити співвідповідача, являється самостійною підставою для відмови у позові.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, а також беручи до уваги те, що позовну заяву позивача залишено без задоволення, витрати позивача пов`язані зі сплатою судового збору слід залишити без відшкодування.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9, 122, 222, 251, 258, 276, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 9, 72-77, 90, 139, 143, 241-243, 246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Постанову серії ДП18 №807142 від 28.03.2022, винесену інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області Івчуком Дмитром Сергійовичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області, адреса: 21100, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 23.

Суддя