Справа № 160/26508/21
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
21.12.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплатити ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.2014 року по 30.09.2015 року, яка нараховувалась та сплачувалась за основним місцем роботи у ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління ім. Героїв Космосу;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській Області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.2014 року по 30.09.2015 року, яка нараховувалась та сплачувалась за основним місцем роботи у ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління ім. Героїв Космосу» відповідно до довідки про доходи № 450 від 05.10.2021 року виданої ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління ім. Героїв Космосу» з 10.04.2018 року.
Позивач вважає, що дії відповідача є незаконними, які привели до зменшення розміру пенсії та такими, що порушують моє право на обчислення розміру пенсії у більшому розмірі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного від 28.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача; витребувано від відповідачів для залучення до матеріалів справи додаткові докази та встановлено строк для їх подання.
Про відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) сторони повідомленні відповідно до приписів КАС України, що підтверджується матеріалами справи.
Копію вищевказаної ухвали направлено позивачу засобами поштового зв`язку на поштову адресу, вказану в позовній заяві. Відповідно до наявної у матеріалах справи розписки копію ухвали від 28.12.2021 та копії адміністративного позову отримано представником відповідача 24.01.2022. Тобто, строк на подання відзиву з урахуванням ч.6 ст.120 КАС України до 08.02.2022.
Розгляд адміністративної справи за правилами ст.263 КАС України мав відбутися до 27.01.2022, проте з метою забезпечення права відповідача подати відзив на позов судом продовжено розгляд справи до закінчення строку на подання відзиву з урахування поштового перебігу. При цьому, оскільки головуючий суддя Юхно І.В. у період з 07.02.2022 по 21.02.2022 перебувала у відпустці суд розглядає справи на підставі ч.6 ст.120 КАС України в перший робочий день 22.02.2022.
Відповідачем вказано, що відповідно до довідки від 05.10.2021 року № 450, виданої ВСП «Шахтоуправління ім. Героїв Космосу» «ДТЕК Павлоградвугілля» та наданої Позивачем разом із зверненням від 11.10.2021 року до Головного управління, ОСОБА_1 за 2014-2015 роки було нараховано дохід. Відповідно до п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 11.09.2015 року. Згідно довідки Павлоградського об`єднаного міського військового комісаріату Дніпропетровської області від 17.09.2018 року № 4/379, Позивач був призваний на військову службу у Збройні Сили України при частковій мобілізації на підставі Указу президента України від 14.01.2015 №15/2015 «Про часткову мобілізацію» з 01.07.2014 по 23.09.2015. Отже, підприємством, з якого Позивача було призвано на військову службу при частковій мобілізації, правомірно не нараховано єдиний внесок з середнього заробітку, що компенсуються з бюджету, за період проходження військової служби. З огляду на вищезазначене, заробітна плата ОСОБА_1 за період з 01.07.2014 по 23.09.2015 зарахована Головним управлінням на підставі даних, що містяться в системи персоніфікованого обліку та довідки Військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України про нараховані суми грошового забезпечення від 11.11.2020 №3511.
Відповідач вважає, що позивач, звернувшись до суду у грудні 2021 року з позовними вимогами за 2018 рік, пропустив строк звернення до суду, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.
Крім того, на думку відповідача, прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів є дискреційними повноваженнями Відповідача. З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях перерахунку пенсії, Позивачем не вірно обрано спосіб захисту права.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 обчислену відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
18.10.2021 до відповідача надійшла заява ОСОБА_1 від 11.10.2021, у якій позивача просив:
- розглянути заяву невідкладно у строк встановлений Законом України «Про звернення громадян»;
- врахувати довідку про доходи № 1 від 05.10.2021 року (вих. №450) при обчисленні розміру пенсії за віком з дати призначення з 10.04.2018 року;
- провести перерахунок пенсії по заробітній платі та виплатити утворену заборгованість по пенсії за віком з дати призначення з 10.04.2018 року
Не погоджуючись з відмовою у перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.2014 року по 30.09.2015 року, відповідно до довідки про доходи № 450 від 05.10.2021 року з дати призначення пенсії, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
За приписами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Суд звертає увагу, що в заяві від 11.10.2021 позивач, зокрема, просив ГУ ПФУ в Дніпропетровській області розглянути заяву у строк встановлений Законом України «Про звернення громадян».
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовано Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі Закон №393), який забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Згідно із статтею 1 Закону №393, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
У статті 3 Закону №393 визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Заява (клопотання) звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Вимоги щодо звернення визначені у статті 5 цього Закону.
Порядок розгляду звернень громадян врегульовано розділом ІІ Закону №393/96-ВР.
Отже, за змістом наведених норм вбачається, що Закон №393/96-ВР забезпечує громадянам України право на участь в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Водночас реалізація права участі громадян в управлінні органів державної влади відбувається шляхом звернення до цих органів із заявою (клопотанням), скаргою чи пропозицією (зауваженням), які мають відповідати вимогам, встановленим статтею 5 Закону №393/96-ВР.
Тобто, положення Закону №393/96-ВР встановлюють загальні правила розгляду звернень громадян з тих чи інших питань, розгляд яких не передбачений спеціальним законодавством.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 29.11.2021 у справі № 420/294/19.
Положеннями статті 20 Закону №393 передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Водночас, суд звертає увагу, Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.
При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня.
Пунктом 1.1 Порядку №22-1 встановлено, що заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Відповідно до пункту 1.9 Порядку №22-1, зокрема, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.
Водночас, частиною 1 та 2 статті 43 Закону №1058-IV встановлено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.
Згідно із ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до ч.1 ст.44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
За змістом пункту 1.5 Порядку №22-1, заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.
Пунктом 2.7 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2 - 4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.
Згідно приписів пункту 4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Системний аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що особа звертається до пенсійного органу про перерахунок пенсії у випадку наявності (зміни) чинників, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру її пенсії. У іншому випадку, як-то незгода особи із самовільно проведеним пенсійним органом розрахунком пенсії, законодавець не вимагає звертатися до органу уповноваженого призначати пенсію із заявою про її перерахунок.
Наведений висновок сформований Верховним Судом у постанові від 17.01.2020 у справі № 185/8469/16-а.
Сторонами не заперечується та на підставі ч.1 ст.78 КАС України не підлягає доказування факт зарахування ГУ ПФУ в Дніпропетровській області при призначенні пенсії (10.04.2018) заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.07.2014 по 23.09.2015 на підставі даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку та довідки Військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України від 26.09.2017 №3511 (сумарний дохід за спірний період становить 104 932,52 грн.). Водночас, довідка ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління ім. Героїв Космосу» № 450 від 05.10.2021 року про заробітну плату за період з 01.07.2014 року по 30.09.2015 року (відповідно до вказаної довідки дохід за вказаний період складає 99 855,95 грн.) позивачем під час призначення пенсії не подавалась. Крім того, вказана довідка не була подана позивачем протягом трьохмісячного строку з дня призначення позивачу пенсії.
Таким чином, у пенсійного органу не було законодавчо визначених підстав для обчислення пенсії з дати призначення (10.04.2018) з урахуванням даних довідки ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління ім. Героїв Космосу» № 450 від 05.10.2021 року.
В той же час, суд наголошує, що довідка № 450 від 05.10.2021 року не містить доказів наявності (зміни) чинників, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, з моменту призначення пенсії позивача. Доводами, наведеними у позовній заяві, позивач фактично виражає незгоду з діями відповідача щодо обчислення розміру пенсії під час її призначення.
При цьому, суд наголошує, що в силу ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На підставі наведених норм, суд не вбачає підстав для виходу за межі заявлених позовних вимог та надання оцінки діям пенсійного органу, здійсненим під час призначення пенсії ОСОБА_1 (з 10.04.2018).
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що під час відмови в перерахунку пенсії позивачу з дати її призначення на підставі заяви від 11.10.2021 Головне управління Пенсійного фонду України діяло на підставі, в межах та у спосіб, визначених чинним законодавством України.
За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Оскільки в задоволенні позову було відмовлено, то судові витрати в сулу вимог ст.139 КАС України розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Суддя І.В. Юхно