Справа № 540/5947/21
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/5947/21
Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 14.09.2021р. №301124.

В обґрунтування позову зазначалось, що як загальна вага, так і вага кожної вісі транспортного засобу перебувала у межах, визначених п. 22.5 Правил, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306. При цьому, позивач наголошує на порушенні процедури винесення спірної постанови, оскільки він не отримував запрошення до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на розгляд справи про порушення автомобільно-транспортного законодавства, у зв`язку із чим протиправно був позбавлений права на присутність при розгляді відповідної справи, а також на надання пояснень щодо встановленого правопорушення. На підставі наведеного просить скасувати спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року, ухвалене в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Херсоні у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що транспортний засіб КАМАЗ 53212, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував апелянт ФОП ОСОБА_1 є спеціалізований вантажний-спеціалізованнй контейнеровоз, а отже, стандарти габаритно-вагового контролю та їх оцінка є спеціальними саме для такого виду транспортного засобу, а саме: так як загальна вага, так і вага кожної вісі знаходяться в межах, визначених я, 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, так навантаження на одиночну вісь - 5330 кг та здвоєні осі - 17,2 т., отже, в межах допустимих норм, однак суд першої інстанції не звернув увагу на такі доводи позивача.

Судом апеляційної інстанції належним чином були повідомленні учасники справи про відкриття апеляційного провадження у справі, відповідачем відзив на апеляційну скаргу до суду не надано, проте судова колегія вважає, що за наявними у справі матеріалами, справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.07.2021р. позивач здійснював автоперевезення вантажу «пшениця» власним спеціалізованим вантажним спеціалізованим контейнеровозом «КАМАЗ» 53212, номерний знак - НОМЕР_1 , з причепом «СЗАП» 8352, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

На ділянці 232 км + 800 м автомобільної дороги М-14 Одеса Мелітополь Новоазовськ вантажний автомобіль позивача був зупинений службовими особами відповідача для проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами перевірки службовими особами відповідача складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0051515 від 19.07.2021р., акт №0050665 від 19.07.2021р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, розрахунок №0050665 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 19.07.2021р. №0050665, акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №300401 від 19.07.2021р.

В подальшому висновки акту перевірки та акту про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів стали підставою для винесення постанови №301124 від 14.09.2021р., якою за порушення Закону України «Про автомобільний транспорт» на підставі абз. 14 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 8500 грн.

Позивач не погодився з правомірністю зазначеної постанови та звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567.

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

За змістом п. 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частиною 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27.06.2007 № 879 встановлено, що дія Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, поширюється на вітчизняних та іноземних перевізників, що здійснюють перевезення вантажів на території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно із п. 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (п. З Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30).

Пунктом 22.5. Постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів -11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

При цьому, відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 р. №30, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Аналізуючи вищевикладені норми колегія суддів доходить до висновку, що у разі якщо автомобільне перевезення здійснюється із допомогою напівпричепа-контейнеровоза, що зазначено у Свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, загальна фактична маса не повинна перевищувати 44,880 тон (44 т контейнеровоз * 2%).

Колегією суддів встановлено, що 19.07.2021р. контролюючими особами відповідача, на підставі направлення на перевірку від 12.07.2021р. №001495, на автодорозі М-14 км 232 + 800 м проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та за результатами габаритно-вагового контролю спеціалізованого вантажного спеціалізованого контейнеровозу «КАМАЗ» 53212, номерний знак - НОМЕР_1 , з причепом «СЗАП» 8352, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , встановлено факт перевищення вагових параметрів, а саме навантаження на здвоєну вісь становило 17200 кг (пп. 2, 3 п. 6 довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 19.07.2021р. №0051515), при нормативно допустимому 16000 кг згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху, тобто на 1200 кг більше нормативно допустимого, що у відсотковому співвідношенні склало на 7,5% більше допустимого показника.

Як вбачається з талону № 25 від 19.07.2021 Укртансбезпеки, авто НОМЕР_1 : вісь 1 - 5330 кг, вісь 2 - 8530 кг, вісь 3 8670 кг, вісь 4 - 10230 кг, вісь 5 - 10080 кг, загальна вага 42840 кг, швидкість: 3 км/год (а.с.9).

В довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю зазначено окремо 5 вісів: 1 - 5330 кг, вісь 2 - 8530 кг, вісь 3 8670 кг, вісь 4 - 10230 кг, вісь 5 - 10080 кг, загальна вага 42840 кг. Однак, в Акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 19.07.2021 р. зазначено 4вісі, при цьому масу другої та третьої зазначено сумарно 17200 кг.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що згідно технічного паспорту транспортний засіб КАМАЗ 53212, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував апелянт ФОП ОСОБА_1 є спеціалізований вантажний-спеціалізований контейнеровоз, а отже, стандарти габаритно-вагового контролю та їх оцінка є спеціальними саме для такого виду транспортного засобу (а.с. 8).

Як вже було вищезазначено, згідно з пунктом 22.5. Постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 встановлено, що для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь складає 11т, а здвоєні осі 18 т, при цьому згідно Акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 19.07.2021 р. маса здвоєної осі складала 17200 кг, що знаходиться в межах дозволеної маси.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що загальна вага транспортного засобу позивача складала 42840 кг, при дозволеній 44,880 тон (44 т контейнеровоз * 2%)., тобто в межах допустимих норм.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що як загальна вага, так і вага кожної вісі , у тому числі здвоєної знаходяться в межах, визначених п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Висновки суду першої інстанції про те, що навантаження здвоєної осі не може бути більше 16 т є помилковими, оскільки транспортний засіб КАМАЗ 53212, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував апелянт ФОП ОСОБА_1 є спеціалізований вантажний-спеціалізований контейнеровоз, а отже, стандарти габаритно-вагового контролю та їх оцінка є спеціальними саме для такого виду транспортного засобу, а саме: так як загальна вага, так і вага кожної вісі знаходяться в межах, визначених я, 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, так навантаження на одиночну вісь - 5330 кг та здвоєні осі - 17,2 т, отже, в межах допустимих норм.

В свою чергу колегія суддів не приймає доводи апелянта в частині порушення відповідачем процедури проведення перевірки, оскільки доказами наявними в матеріалах справи не доведено, що під час розгляду справи про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт відповідачем не дотримано вимог Порядку №1567.

В іншій частині колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо безпідставності винесеної відповідачем постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 14.09.2021р. №301124.

З огляду на викладені обставини, судом першої інстанції прийняте рішення щодо відмови в задоволенні позовних вимог без всебічного дослідження та надання оцінки доказам наявним в матеріалах справи, з порушенням норм матеріального права, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 14.09.2021р. №301124.

За змістом ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС У країни, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 262, 263, 308, 3110, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 14.09.2021р. №301124.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в Херсонській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги в загальному розмірі 2270 грн. /дві тисячі двісті сімдесят гривень/.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: К.В. Кравченко