Справа № 420/25766/21
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/25766/21
Головуючий в 1 інстанції: Скупінська О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, -

В С Т А Н О В И В:

16.12.2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії, відображені в листі відповідача від 22.11.2021 року за вих. №22076-21264/М-02/8-1500/21, вчинені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, щодо зменшення відсоткового значення грошового забезпечення з 88% до 70% при проведенні перерахунку пенсії за вислугу років з 01.12.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №33/36-12 від 28.04.2021 року та обмеження максимального розміру пенсії;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити з 01.12.2019 року пенсію виходячи з розміру 88% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №33/36-12 від 28.04.2021 року та без обмеження максимального розміру пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що йому була призначена пенсія за вислугу років у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення, але 22.11.2021 року він отримав відповідь відповідача, відповідно до якої йому протиправно було зменшено відсоткове значення грошового забезпечення з 88% до 70% та здійснено обмеження розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року, ухваленим в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 .

Визнані протиправними відображені в листі відповідача від 22.11.2021 за вих. №22076-21264/М-02/8-1500/21 дії, вчинені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, зі зменшення відсоткового значення грошового забезпечення з 88% до 70% при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 01.12.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 №33/36-12 від 28.04.2021 та обмеження максимального розміру пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити з 01.12.2019 пенсію ОСОБА_1 виходячи з розміру 88% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 №33/36-12 від 28.04.2021, без обмеження максимального розміру пенсії.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує на помилковість висновків суду першої інстанції щодо порушення прав позивача, оскільки за наслідками проведеного перерахунку сума пенсії позивача не зменшилась.

Також апелянт вказує на відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині, що стосується обмеження пенсії позивача максимальним розміром, посилаючись при цьому на норми ст. 2 Закону України від 08.07.2011 року №3668-VI.

Звертає апелянт увагу і на те, що, заявлені позивачем в цій справі, позовні вимоги, є фактично вимогами щодо зобов`язання територіального пенсійного органу виконати судове рішення у іншій адміністративний справі №420/10943/21 від 82.07.2021 року.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач, з посиланням на доводи, що узгоджуються з висновками суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 року без змін.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 03.03.2003 року отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 88% від сум грошового забезпечення, перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та є пенсіонером ОВС (а.с. 12)

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 року по справі №420/1372/19 (а.с.13-17), яке набрало законної сили 11.05.2019 року (ЄДРСР №81044306), були визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 , зі зменшенням відсоткового розміру пенсії з 88% на 70% від сум грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01 січня 2016 року в розмірі 88 % відсотків відповідних сум грошового забезпечення, вказаної в довідці ГУМВС України в Одеській області від 19 березня 2018 року №19005 з урахуванням проведених виплат.

Також, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.07.2021 року по справі №420/10943/21 (а.с.18-24), яке було залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.10.2021 року (а.с.25-29), була визнана протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення з 01.12.2019 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 за оновленою довідкою про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року № 33/36-12 від 28.04.2021 року, виданою Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області для обчислення пенсії та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, вирішити питання про перерахунок та виплату основного розміру пенсії з 01.12.2019 року ОСОБА_1 на підставі нової довідки № 33/36-12 від 28.04.2021 року про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року для обчислення пенсії, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області.

Відповідно до матеріалів справи, під час виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.07.2021 року по справі №420/10943/21, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області знов зменшило відсотковий розмір пенсії позивача з 88% до 70% сум грошового забезпечення та обмежило пенсію максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність (а.с. 33-34, 35).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що обмеження пенсії позивача максимальним розміром не ґрунтуються на положеннях Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, оскільки аналогічні за суттю та змістом обмеження, передбачені частиною 7 статті 43 Закону від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», були визнанні неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016. Також, суд першої інстанції враховував, що перерахунок пенсії позивача має проводиться в тому розмірі який був встановлений при призначення пенсії.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі Закон №2262-XII). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 51 Закону №2262-XII визначено, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до статті 63 Закону №2262-XII, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням у дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, складові пенсії та їх розміри не є сталими та можуть бути змінені, проте відсоткове співвідношення вже призначеної пенсії до складених грошового забезпечення є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Судовим рішенням у справі №420/1372/19 встановлено право позивача на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII в розмірі 88% сум грошового забезпечення, а судовим рішенням у справі №420/10934/21 право позивача на перерахунок пенсії з 01.12.2019 року відповідно до довідки №33/36-12 від 28.04.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області.

При цьому у справі №420/10934/21 питання щодо відсоткового розміру пенсії та обмеження її граничним розміром не було предметом судового розгляду.

Також, апеляційний суд зазначає, що з моменту призначення позивачу пенсії, граничний розмір пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення неодноразово змінювався, та на час виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до ст. 13 Закону №2262-XII, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, застосування цього показника до перерахунку пенсії позивача в цій справі з 01.12.2019 року, є протиправним, оскільки стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених пенсій.

Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка змін не зазнавала, а також нормами Постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 та від 21 лютого 2018 року № 103, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Апеляційний суд зазначає, що аналогічна правова позиція із вказаного питання була викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року у справі №240/5401/18.

Таким чином, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що позовні вимоги в цій справі спрямовані на виконання судового рішення в іншій справі, та погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для визнання протиправною відмови позивачу у проведенні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення №33/36-12 від 28.04.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання» Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області, виходячи з 88% відповідних сум грошового забезпечення.

Щодо перерахунку пенсії позивача без обмеження граничним розміром, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015р. № 911-VIII чинній з 01 січня 2016 р. по 20 грудня 2016 р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016р. по 31 грудня 2016р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016р. №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992р. № 2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини рішення КСУ №7-рп/2016 положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016р. №1774, який набрав чинності з 01 січня 2017р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011р. №3668-VI, в редакції Закону України від 24 грудня 2015р. №911-VIII, на час здійснення позивачу перерахунку пенсії, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016р. по 31 грудня 2016р., максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати 10740 грн.

Відповідно до Закону України від 06.12.2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а саме: по 31 грудня 2017 року максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740,00 грн., а з 01 січня 2019 - 14970,00 грн.

Тобто, частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016р. №7-рп/2016.

За таких обставин, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774 від 06 грудня 2016р. до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Крім того, передбачені статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» обмеження пенсій максимальним розміром введені в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 р. № 911-VIII. Проте такі обмеження є тотожнім обмеженням, які були визнані неконституційними, а тому, на думку апеляційного суду, не створюють підстав для такого обмеження, з огляду на таке.

Додатково апеляційний суд зазначає, що положення Закону України № 3668-VI не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (крім втрати чинності ст.2 в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI, як такої, що є неконституційною, на підставі Рішення Конституційного Суду № 3-рп/2013 від 03.06.2013), але ці положення не можуть бути застосовані для обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром (в тому числі стосовно позивача по даній справі) з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1-1 Закону України № 2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Закон України № 2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося ч. 7 ст. 43 Закону України №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20 грудня 2016 року, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону України №2262-XII.

Застосування положень Закону України №3668-VI по відношенні до військовослужбовців фактично зводить нанівець наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року у справі № 7-рп/2016, яким встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст. 17 Конституції України.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовної вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача провести з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії виходячи з основного розміру пенсії 88% відповідних сум грошового забезпечення та без застосування обмеження пенсії граничним розміром.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-77, 242, 257, 293, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, п. 2 ч. 5 ст. 328, 382 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі №420/25766/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 28.04.2022 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.