Справа № 560/1191/22
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2022-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1191/22
РІШЕННЯ

іменем України

21 квітня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить:

1). Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, оформлену листами за №№11837-10784/М-03/8-2200/21 від 10.12.2021, №2200-0304-8//74387 від 16.12.2021 в переведенні, призначенні й виплаті для ОСОБА_1 пенсії за віком державного службовця відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (3723-ХІІ);

2). Рішення №394 від 09.11.2021 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області визнати протиправним та скасувати.

3). Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період служби в місцевому самоврядуванні з 20.07.2018 по 04.11.2021 головним спеціалістом відділу економічного розвитку та інвестицій виконавчого комітету Меджибізьської селищної ради.

4). Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести, призначити, здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 04.11.2021 пенсію державного службовця за віком відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках №№1060, 1061 від 02.11.2021, виданих Меджибізькою селищною радою Хмельницького району Хмельницької області з врахуванням виплачених сум.

5). Постанову суду в межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

6). Покласти обов`язок на Головне Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протягом місяця подати суду звіт про виконання постанови суду.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що зверталась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII. Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №394 від 09.11.2021 позивачу відмовлено у задоволенні заяви. Рішення мотивоване тим, що на дату набрання чинності Закону №889, позивач не набула необхідного стажу на посаді державної служби - 20 років для призначення пенсії згідно пункту 12 розділу XI Закону №889 та не займала посаду державної служби станом на 01.05.2016 для призначення пенсії відповідно до пункту 10 розділу XI Закону №889.

Ухвалою суду від 25.01.2022 відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що станом на 01.05.2016 позивач не мала 20 років стажу державної служби та не перебувала на посадах, передбачених ст.25 Закону №3723, відтак не дотримано вимоги пунктів 10,12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889. Крім того, відповідно до статті 3 Закону №889 його дія не поширюється, зокрема, на посадових осіб органів місцевого самоврядування. До стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII, не зараховано період роботи в органах місцевого самоврядування, зокрема з 20.07.2018 по 04.11.2021.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що на дату набрання чинності Закону №889 позивач не набула необхідного стажу державної служби 20 років для призначення пенсії згідно пункту 12 розділу ХІ Закону №889 та не займала посаду державної служби для призначення пенсії відповідно до пункту 10 розділу ХІ Закону №889. Страховий стаж позивача становить 43 роки 7 місяців 10 днів, тривалість стажу на посадах державної служби 13 років 4 місяці 24 дні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02.08.1982 позивач працювала:

- з 19.03.2002 по 13.08.2015 (13 років 4 місяці 24 дні, що обраховано пенсійним органом) економістом, спеціалістом, головним спеціалістом, начальником відділу статистики у Летичівському районі Головного управління статистики у Хмельницькій області;

- з 26.01.2016 по 17.01.2017 економістом відділу освіти, молоді, спорту, культури і туризму Меджибізької селищної ради;

- з 18.01.2017 по 19.07.2018 економістом відділу економічного розвитку та інвестицій виконавчого комітету Меджибізької селищної ради;

- з 20.07.2018 по теперішній час головним спеціалістом відділу економічного розвитку та інвестицій виконавчого комітету Меджибізької селищної ради.

04.11.2021 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із завою про переведення з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», з врахуванням довідок про заробітну плату, виданих Меджибізькою селищною радою.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 09.11.2021 №394 позивачу відмовлено у переведенні з пенсії за віком згідно Закону №1058 на пенсію за віком згідно Закону №889, згідно заяви від 04.11.2021 у зв`язку з відсутністю правових підстав.

У рішенні зазначено, що ОСОБА_1 з 19.03.2002 по 13.08.2015 працювала в органах статистики Хмельницької області на посадах державної служби. З 26.01.2016 - посадова особа місцевого самоврядування в Межибізькій селищній раді Хмельницького району Хмельницької області.

На дату набрання чинності Закону №889, тобто на 01.05.2016, ОСОБА_1 не набула необхідного стажу на посаді державної служби - 20 років для призначення пенсії згідно пункту 12 розділу XI Закону № 889 та не займала посаду державної служби для призначення пенсії відповідно до пункту 10 розділу XI Закону №889.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листами від 10.12.2021 та від 16.12.2021 повідомило позивача про прийняте рішення. Також вказало про те, що підстави для врахування періоду роботи після 04.07.2001 (дата набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування») в органах місцевого самоврядування до спеціального стажу для визначення права на пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу» відсутні. Оскільки на 01.05.2016 заявник не працював на посаді державного службовця і у заявника відсутні 20 років роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, рішенням від 09.11.2021 відмовлено у переведенні на пенсію за віком згідно Закону №889 з врахуванням довідок про заробітну плату від 02.11.2021 № 1060 і № 1061, виданих Меджибізькою селищною радою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229 (далі Порядок №229), стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII.

Згідно пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Згідно з п. 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відповідно до статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 №2493-III (далі Закон №2493-ІІІ), в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема, шоста категорія - спеціалісти управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад.

У пункті 4 частини 2 статті 46 Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Таким чином, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", входить до стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 червня 2018 року по справі №735/939/17.

Враховуючи наведене, період роботи позивача з 26.01.2016 по 04.11.2021 у Меджибізькій селищній раді підлягає зарахуванню до стажу державної служби (суд, відповідно до вимог ч.2 ст.9, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати зарахувати до стажу державної служби позивача період з 26.01.2016, а не з 20.07.2018, як вона просить у позовній заяві).

Тому пенсійний орган помилково вказує про те, що станом на 01.05.2016 позивач не працював на посаді державного службовця.

Отже, стаж позивача на державній службі станом на 01.05.2016 складає понад 10 років.

Стосовно інших позовних вимог, суд зазначає наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до п. 2 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 28.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Згідно п.10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з п. 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі №687/545/17.

У позивача (враховуючи відомості трудової книжки та призначення пенсії за віком) наявний необхідний вік та страховий стаж, передбачений абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, оскільки стаж державної служби позивача на день набрання чинності Законом №889-VIII становить більше 10 років, на позивача поширюється дія пункту 10 Прикінцевих і перехідних положень вказаного Закону України «Про державну службу» №889-VIII.

Доводи відповідача про те, що позивач працювала на посаді органу місцевого самоврядування, яка не належать до посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII, є безпідставними, з огляду на вищенаведені висновки.

Отже, з урахуванням того, що позивач має стаж на посаді державної служби понад 10 років, та враховуючи, що станом на 01 травня 2016 року позивач працювала на посаді, робота на якій зараховується до державної служби, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", у зв`язку з чим оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області є протиправними.

Водночас, листи Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 10.12.2021 та від 16.12.2021 є лише повідомленням про прийняте рішення, а не відмовою у призначенні пенсії. Тому у цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача здійснити виплату пенсії державного службовця з 04.11.2021, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Оскільки позивач із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII звернулась до пенсійного органу 04.11.2021, нарахування та виплата такої пенсії повинно проводитись саме з дня звернення із відповідною заявою, тобто з 04.11.2021.

Також суд звертає увагу на те, що за змістом рішення Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 по зразковій справі №822/524/18 належним способом захисту прав позивача в таких типових справах є зобов`язання пенсійного органу призначити та здійснити нарахування і виплату позивачу пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у відповідній довідці.

Як наслідок, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування та виплату позивачу з 04.11.2021 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII в розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідках Меджибізької селищної ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, з урахуванням виплачених сум.

Позивач також просить допустити до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання виплати пенсії у межах стягнення за один місяць, про що суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Із зазначеного слідує, що негайно виконуються рішення суду саме про стягнення пенсії, що є вимогою майнового характеру. Однак зобов`язання вчинити дії, в тому числі перерахувати та виплатити пенсію, є вимогою немайнового характеру та, відповідно, не є тотожною за своїм значенням вимозі про стягнення конкретної суми. Рішення суду у цій справі носить саме зобов`язальний характер. Тому відсутні підстави для допущення до негайного виконання рішення суду в частині вимоги про зобов`язання виплати пенсію у межах стягнення за один місяць.

Також позивачем заявлено прохання про встановлення відповідачу строку для подання звіту про виконання судового рішення, про що суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.

Позивач не навела аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і не надала доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача в частині встановлення відповідачу строку для подання до суду звіту про виконання рішення суду. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2020 року по справі № 804/5361/16 та від 26 березня 2020 року по справі №823/175/17.

Наведене свідчить про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивачем сплачено 992,40 грн. судового збору. Враховуючи, що рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії приймало Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, то на користь позивача слід стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №394 від 09.11.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 26.01.2016 по 04.11.2021 у Меджибізькій селищній раді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII з 04.11.2021 в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, зазначеної у довідках Меджибізької селищної ради від 02.11.2021 №1060, №1061, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 21 квітня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, каб. 609,Полтава,Полтавська область,36014 , код ЄДРПОУ - 13967927)

Головуючий суддя Д.А. Божук