Справа № 335/13741/21
Суддя: Алєксєєнко А. Б.
Дата ухвалення: 2022-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАО №4679691 від 24 серпня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що 21 грудня 2021 року у зв`язку з накладенням арешту на банківську картку позивачу стало відомо, що 24 серпня 2021 року відносно нього інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Пермяковим М.О. винесено постанову серії ЕАО №4679691 від 24 серпня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 Кодексу України. Відповідно до вказаної постанови 24.08.2021 року о 10.47 у м.Запоріжжя, М18 279 км водій ОСОБА_1 рухався зі швидкість 86 км/год у населеному пункті, чим порушив вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач зазначає, що дійсно 24 серпня 2021 року приблизно о 10 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом Опель Виваро, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по трасі М18 Київ-Сімферополь, в районі поворотів на 3 Шевченківський мікрорайон та аеропорт, в сторону з`їзду на пос. Калантирівка та був зупинений патрульним поліцейським. Після зупинки транспортного засобу, поліцейський роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Пермяков В.О. посилаючись на показання пристою TRUCAM зазначив про порушення ОСОБА_1 швидкосного режиму. На вказані звинувачення позивач зазначив, що швидкосного режиму не порушував, а дії працівників поліції по використанню прибору вимірювання швидкості без використання триноги, штативу або стаціонарного кріплення на патрульне авто є незаконним та не відповідє вимогам Закону України «Про Національну поліцію». Після чого позивачу були повернуті його документи та він прослідував далі. Про складення оскаржуваної постанови позивачу було невідомо.

Зазначає, що справа про адміністративне правопорушення відносно позивача, в порядку передбаченому КУпАП не розглядалась, позивачу не були роз`яснені його права, в тому числі право на захист. Інспектор виніс оскаржувану постанову без будь-яких фактичних даних, які б вказували на наявність інкримінованого адміністративного правопорушення, без встановлення обставин, які мають значення для вирішення справи, що підтверджується тим, що до постанови не додано жодного доказу, а обмежився лише заповненням бланку постанови у відсутність позивача.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд скасувати постанову серії ЕАО № 4679691 від 24 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Ухвалою суду від 04.01.2022 позовну заяву залишено без руху та позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви. У визначений судом строк недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 24.01.2022 прийнято до розгляду адміністративний позов, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268-272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 02.02.2022 о 08 год. 00 хв. без повідомлення (виклику) сторін, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи та роз`яснено наслідки їх неподання.

У зв`язку з відсутністю відомостей щодо отримання відповідачем копії позовної заяви із додатками, судове засідання призначене на 02.02.2022 року о 08 год. 00 хв. було відкладено на 16.02.2022 року о 08 год. 15 хв.

У зв`язку з відсутністю відомостей щодо отримання відповідачем копії позовної заяви із додатками, судове засідання призначене на 16.02.2022 року о 08 год. 15 хв. було відкладено на 11.03.2022 року о 08 год. 15 хв.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці, судове засідання призначене на 11.03.2022 року о 08 год. 15 хв. було відкладено на 19.04.2022 року о 15 год. 10 хв.

Копія ухвали суду від 24.01.2022 була вручена відповідачу Департаменту патрульної поліції 04.02.2022, що підтверджується відміткою про вручення поштового відправлення, яке надійшло на адресу суду 28.03.2022 року.

Станом на 19.04.2022 відзиву на адміністративний позов відповідачем не подано.

З огляду на викладене, керуючись положеннями ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказані критерії одночасно є вимогами для суб`єктів владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Судом встановлено, що 24.08.2021 інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенантом поліції Пермяковим М.О. винесено постанову серії ЕАО № 4679691 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

За змістом оскаржуваної постанови 24.08.2021 о 10 год. 47 хв., у м. Запоріжжя, М18 279 км водій ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 86 км/год у населному пукті, де дозволяється рухатися зі швидкістю не більше 50 км/год, чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 36 км/год., швидкість руху вимірювалась приладом Трукам 008387, чим порушив вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005, з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КУпАП, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначав у позові ОСОБА_1 у день, час та місці, що вказані в постанові він дійсно рухався на транспортному засобі Опель Виваро, державний номерний знак НОМЕР_1 , однак ПДР він не порушував, швидкість руху не перевищував, оскільки рухався позамежами населеного пункту, а тому він не вчиняв правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, про яке йде мова у постанові.

Твердження позивача про те, що він, керуючи транспортним засобом, не перевищував дозволену швидкість руху відповідачем не спростовані, відповідач не надав жодних доказів правомірності прийнятої постанови, а також не надав відзиву на позовну заяву і не зазначив будь-яких поважних причин неможливості його подання, що розцінюється судом як визнання позову відповідачем в порядку ч. 4 ст. 159 КАС України.

За вказаних обставин факт порушення позивачем вимог ПДР об`єктивними і беззаперечними доказами не доведений, що свідчить про фактичну відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та незаконність і безпідставність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України от 22.10.2010 року № 23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свого процесуального обов`язку з доказування правомірності прийнятого рішення суб`єктом владних повноважень, зокрема не довів, що 24.08.2021 о 10 год. 47 хв., у м. Запоріжжя, М18 279 км водій ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 86 км/год у населному пукті, де дозволяється рухатися зі швидкістю не більше 50 км/год, чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 36 км/год., швидкість руху вимірювалась приладом Трукам 008387, чим порушив вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова відповідача підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Положенням частини 1 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 454,00 грн., що підтверджується квитанцією № 00..1 від 14.01.2022.

Таким чином, сума судових витрат зі сплати судового збору розміром 454,00 грн., сплачена позивачем, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідач, тобто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4679691 від 24.08.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього адміністративного апеляційного суду (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 23).

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції (, м.Київ, вул.Федора Ернста, буд.3).

Повне судове рішення складено 19 квітня 2022 року.

Суддя: А.Б.Алєксєєнко