Справа № 607/19936/21
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2022-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2022 Справа №607/19936/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Безручко Т.В.

представника позивача Шкільняка Б.М.

представника відповідача Кондрат Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Шкільняк Б.М. звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у якому просить скасувати постанову всправі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №990719 від 23 жовтня 2021 року згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. Аргументуючи свої позовні вимоги, позивач вказав, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню. Так, працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 прав передбачених ст..268 КУпАП. Доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення надано не було. Спірна постанова базується лише на суб`єктивних припущеннях особи, яка її виносила. Крім цього, зазначив, що розгляд справи відбувся на місці вчинення правопорушення, без надання часу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності для звернення її за правовою допомогою до адвоката, документів, які характеризують особу, інших доказів у справі, що не лише порушує права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, але й призводить до того, що при винесенні постанови не враховано особу правопорушника, матеріальний стан та інші обставини, які слід було врахувати. Також просить стягнути із відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Відповідач подав відзив на позов відповідно до якого позов не визнав, зазначивши, що відповідно до спірної постанови позивач, 23 жовтня 2021 року близько 23 год. 29 хв. керуючи транспортним засобом марки «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 в місті Тернополі на перехресті вулиць Шашкевича та Руської, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.5 «Дорога з одностороннім рухом» та здійснив рух у забороненому напрямку, а також при перевірці документів виявлено, що він керував без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги пунктів 2.1 (а), 8.4 (ґ) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122, ч.2 ст.126 КУпАП. Згідно із пунктом 2.1 (а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Згідно із п.2.4 (а) ПДР України, на вимогу поліцейського, водій зобов`язаний пред`явити документи, передбачені у пункті 2.1 зазначених Правил. У відповідності до п.8.4 (ґ) ПДР України інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, де діють спеціальні правила. Дорожній знак 5.5 «Дорога з одностороннім рухом» позначає дорогу або відокремлену проїзну частину, по якій рух транспортних засобів за всією шириною здійснюється лише в одному напрямку. Вулиця Шашкевича у м.Тернополі є дорогою, по якій рух транспортних засобів за всією шириною дозволяється лише в одному напрямку з вулиці Руської в напрямку вулиці Шашкевича та вулиці Танцорова. Як вбачається із матеріалів відеофіксації, позивач здійснив рух по вулиці Шашкевича у напрямку вулиці Руської проти встановленого напрямку руху. Таким чином, представник відповідача вважає винесену спірну постанову законною та обґрунтованою, а тому у задоволенні позову просить відмовити.

Представником позивача подано відповідь на відзив, відповідно до якої останній зазначив, що як вбачається із долученого відповідачем відеозапису, ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції пред`явив та передав останнім наявне в нього посвідчення водія, яке працівниками поліції в подальшому у нього було вилучено. Дані з нагрудних камер працівників поліції спростовують наведені у постанові обставини у частині вчинення позивачем адміністративного проступку, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.126 КУпАП. Також, ОСОБА_1 здійснив виїзд з двору будинку АДРЕСА_1 . При виїзді з вказаного двору дорожніх знаків, які б забороняли ОСОБА_1 здійснювати рух вулицею Шашкевича в напрямку вул..Руської не було, як і відсутні дорожні знаки, як б інформували водія про дозволений напрямок руху. Тому, просить скасувати спірну постанову, а провадження у справі закрити.

Представник позивача Шкільняк Б.М. всудовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити з підстав наведених у позові, а також у запереченні на відзив.

Представник відповідача Кондрат Л.Р. в судовому засіданні вважає, що позов ОСОБА_1 є безпідставним, таким, що не підлягає до задоволення, а спірну постанову вважає законною та обґрунтованою, відтак у позові просить відмовити.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив.

Згідно постанови серії ДПО18 №990719 від 23 жовтня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 23 жовтня 2021 року ОСОБА_1 близько 23 год. 29 хв., керуючи транспортним засобом марки «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 в місті Тернополі на перехресті вулиць Шашкевича та Руської не виконав вимоги дорожнього знаку 5.5 «Дорога з одностороннім рухом» та здійснив рух у забороненому напрямку, а також керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги пунктів 2.1 (а), 8.4 (ґ) ПДР України. До постанови додаються відео з нагрудних камер працівників поліції ВО-00109, ВО-00095, дані із реєстратора транспортного засобу №6369.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122, ч.2 ст.126 КУпАП із застосуванням ст..36 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма частина 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виконуючи зазначену вимогу частини 2 ст. 77 КАС Українипредставник відповідача надав відео фіксацію з нагрудних камер працівників поліції ВО-00109, ВО-00095, а також дані із відеореєтратора, які на його думку підтверджують законність винесення ним спірної постанови.

Як вбачається із даних реєстратора із службового автомобіля працівників поліції, про які зазначено у спірній постанові, 23 жовтня 2021 року ОСОБА_1 близько 23 год. 29 хв., керуючи транспортним засобом марки «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 в місті Тернополі на перехресті вулиць Шашкевича та Руської здійснив рух у забороненому напрямку, за що був зупинений працівниками поліції.

Як вбачається із даних нагрудних камер працівників поліції серії ВО-00109, ВО-00095, після зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Працівникам поліції пояснив, що він розвертався на перехресті вулиць Шашкевича-Руська, в подальшому зазначив, що транспортним засобом не керував взагалі. ОСОБА_1 працівником поліції було пояснено причину його зупинки та перед складанням протоколу роз`яснено вимоги ст..268 КУпАП. Будь-яких клопотань та бажання скористатись допомогою адвоката, у зв`язку із чим відкласти розгляд справи ОСОБА_1 не висловлював.

Правовідносини, що стосуються дорожнього руху врегульовані Правилами дорожнього руху України, затверджені постановою КМ України «Про правила дорожнього руху» від 10.10.2001 року №1306.

За змістом п.1.1. зазначеної постанови, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

В силу вимог пункту 2.1 (а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Згідно із п.2.4 (а) ПДР України, на вимогу поліцейського, водій зобов`язаний пред`явити документи, передбачені у пункті 2.1 зазначених Правил.

Частиною 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії транспортних засобів на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`явити для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У відповідності до п.8.4 (ґ) ПДР України інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, де діють спеціальні правила.

Дорожній знак 5.5 «Дорога з одностороннім рухом» позначає дорогу або відокремлену проїзну частину, по якій рух транспортних засобів за всією шириною здійснюється лише в одному напрямку.

Як вбачається із довідки Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП від 24.10.2021 року, відповідно до даних Інформаційного порталу Національної поліції України, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть накладення штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч.2 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд, оцінивши та дослідивши докази надані суду, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягненняслід задовольнити частково, спірну постанову у частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП скасувати, а адміністративну справу відносно нього у цій частині провадженням закрити. Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КупАП, суд вважає, що ним було допущено порушення вимог пункту п.8.4 (ґ) ПДР України, оскільки останній здійснював рух на проїжджій частині дороги по вул..Шашкевича у місті Тернополі, по якій рух транспортних засобів за всією шириною дозволяється лише в одному напрямку (дорога з одностороннім рухом) з вулиці Руської в напрямку вулиці Танцорова. При цьому, суд не бере до уваги твердження представника позивача про те, що ОСОБА_1 здійснював виїзд із двору будинку АДРЕСА_1 , відтак не міг знати напрямок руху, оскільки у зазначений двір можна заїхати лише із АДРЕСА_2 , відтак останньому було заздалегідь відомо, який режим руху встановлено на даній вулиці та у якому напрямку слід виїзджати із прилеглого до неї двору. Крім цього, суд зазначає, що ОСОБА_1 проживає у місті Тернополі, тривалий час керує транспортним засобом, відтак, йому відомі встановлені напрямки руху у місті Тернополі, у тому числі по вул..Шашкевича, який не змінювався та існує тривалий час. Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Також, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат судом береться до уваги те, що відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в тому числі належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем не надано суду договору про надання правничої допомоги, а також доказів, які б підтверджували понесення ним витрат на правову допомогу на суму 5000 грн., яку він просить стягнути із відповідача. Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позову у цій частині позивачу слід відмовити.

Проте, суд приходить до висновку, що позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП суму сплаченого ним судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №990719 від 23 жовтня 2021 року у частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 Кодексу України, скасувати.

Адміністративну справу відносноОСОБА_1 за частиною 2 ст. 126 КУпАП провадженням закрити.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №990719 від 23 жовтня 2021 року за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, змінивши йому адміністративне стягнення, у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн..

У решті вимог, відмовити.

Стягнути із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суму судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог що становить 226(двісті двадцять шість) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду складено та проголошено судом 22 квітня 2022 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан