Справа № 500/6161/21
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6161/21

20 квітня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Пилипенко О.Д.

представника позивача: Мельника Ю.О.;

представника відповідача: Яциковської О.Р.;

представника третьої особи: Мудрого О.А.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Тернопільській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Управління Держпраці у Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці Тернопільській області про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу розмірі 60000,00 гривень за порушення законодавства про працю та зайнятій населення №3485/19/00/0704/ ДПС від 20.08.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами розгляду акта перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності ліцензій №3485/19/00/0704/ ГУ ДПС в Тернопільській області від 29.07.2021 уповноваженою особою Управління Держпраці в Тернопільській області було накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 60000,00 грн.

В даній постанові зазначено, що в ході проведення перевірки було встановлено порушення роботодавцем законодавства в частині укладення трудового договору з найманим працівником, а саме трудова угода між ФОП ОСОБА_1 та громадянкою ОСОБА_2 (продавцем-стажером) не пред`явлена, що є порушенням ч. З ст. 24 Кодексу законів про працю України.

Однак позивач не погоджується із даною постановою та вказує, що під час проведення ГУ ДПС фактичної перевірки за місцем здійснення господарської діяльності позивачки остання була відсутня, так як перебувала за кордоном. Тому, з огляду на це, позивачу невідомо чи справді був хтось іще в магазині крім працівника ОСОБА_3 .

Зазначає, що відповідачем не доведено жодними доказами, наявності трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і відповідно до цього факту порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю.

Ухвалою судді від 04.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 04.10.2021 заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задоволено частково. Зупинено стягнення на підставі постанови Управління Держпраці в Тернопільській області №3485/19/00/0704/ ДПС від 20.08.2021.

Судове засідання 01.11.2021 не проводилося у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці.

02.11.2021 представник відповідача подав до суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що в ході проведення розрахункової операції із застосуванням реєстратора розрахункових операцій при продажі товарів в магазині-кафе а саме: пиво "Опілля корифей" (0,5л, ціна 19,00 грн), сигарети "Вінстон сільвер" (1п, ціна 59,50 грн) на суму 75,50 грн, що підтверджено розрахунковим документом, продаж товарів здійснила ОСОБА_2 .

Згідно акта відмови від підпису у направленні про перевірку від 20.07.2021 продавець ОСОБА_2 , відмовилась від підпису у направленні про перевірку ФОП ОСОБА_1 .

Таким чином, інформація викладена в акті перевірки ГУ ДПС у Тернопільській області, інших документах, а також розрахунковий документ, виданий ОСОБА_2 при продажі вищевказаних товарів (чек за № 22897 від 20.07.2021 15:49:50 год значиться прізвище продавця ОСОБА_4 ), є належними, допустимими та доведеними доказами факту використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин роботодавцем ФОП ОСОБА_1 із найманим працівником ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 25.11.2021 залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Тернопільській області. Розгляд справи відкладено.

Ухвалами суду від 06.12.2021 та 29.12.2021, 12.01.2022, 24.01.2022, 07.02.2022, 21.02.2022 розгляд справи відкладено.

Також ухвалою суду від 21.02.2022 витребувано у Головного управління ДПС у Тернопільській області, для огляду в судовому засіданні, оригінали акта перевірки щодо дотримання суб`єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв від 29.07.2021 №3485/19/00/0704/, акта відмови від підпису у направленні про перевірку від 20.07.2021, акта відмови від підписання матеріалів перевірки від 29.07.2021, акта відмови від отримання примірника акта перевірки від 29.07.2021, фіскального чека від 20.07.2021 №9281, чека 20.07.2021 №22897.

Ухвалами суду від 09.03.2022, 18.03.2022, 06.04.2022 розгляд справи відкладено.

Судове засідання 14.04.2022 не проводилося у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці.

20.04.2022 представник відповідача подав до суду додаткові пояснення, в яких серед іншого вказує, що Тернопільським окружним адміністративним судом у справі № 500/6845/21 досліджувалось правомірність проведення перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності ліцензій ФОП ОСОБА_1 . У змісті вказаного рішення зазначено, що зі змісту акта перевірки слідує, що вона проводилася в присутності працівника ОСОБА_2 , яка працювала без укладення трудового договору у ФОП ОСОБА_1 . Рішення у даній справі залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили, просили відмовити в їх задоволенні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, на підставі наказу від 20.07.2021 №1017-п "Про проведення фактичної перевірки" та направлень на перевірку від 20.07.2021 №2219/07-04, №2220/07-04 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 (за адресою провадження діяльності: АДРЕСА_1 ) з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операції наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), за результатами якої складено акт №3485/19/00/0704/ НОМЕР_1 від 29.07.2021.

Як слідує із вказаного акта державними ревізорами-інспекторами ГУ ДПС у Тернопільській області під час перевірки, зокрема, встановлено порушення статті 24 КЗпП України, а саме використання ФОП ОСОБА_1 праці найманого працівника (продавця-стажиста) ОСОБА_2 , без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та не повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів.

Даний акт та матеріали перевірки було направлено на адресу Управління Держпраці у Тернопільській області, про що було повідомлено позивача листом від 05.08.2021 №01-05/01/3498.

Проаналізувавши акт перевірки ГУ ДПС у Тернопільській області та матеріали перевірки, уповноваженою посадовою особою у 45-денний строк, 20.08.2021 прийнято постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 3485/19/00/0704/ДПС, згідно абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України у розмірі 60000,00 гривень до Державного бюджету України.

Не погоджуючись із вказаною постановою позивач звернулось до суду із відповідним позовом.

Також у судових засіданнях були допитані в якості свідків ОСОБА_5 головний державний ревізор-інспектор Головного управління ДПС у Тернопільській області, Міщук Павло Ярославович головний державний ревізор-інспектор Головного управління ДПС у Тернопільській області, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .

Згідно показів ОСОБА_5 слідує, що при здійсненні перевірки було виявлено виявлені порушення порядку проведення розрахунків. Продавцем у магазині була ОСОБА_2 , яка для встановлення особи пред`явила свій студентський квиток.

ОСОБА_7 вказав, що проводив контрольну закупку пива та сигарет. Продавцем у магазині була ОСОБА_2 , яка для встановлення особи пред`явила свій студентський квиток.

ОСОБА_3 вказала, що працює у позивача продавцем. При перевірці повідомила, що власника на даний момент немає. Продала сигарети і пиво. Хто така ОСОБА_2 вона не знає.

Згідно показів ОСОБА_6 слідує, що вона була присутня під час проведення перевірки та контрольної закупки. Продавцем була ОСОБА_3 . Під час проведення перевірки телефонували до власниці магазину. ОСОБА_2 не знає і в магазині її небуло.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Пунктом 7 Положення передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Підпунктом 6 пункту 4 Положення передбачено, що Управління Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України від 5 квітня 2007 року №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон №877-V).

Відповідно до статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 2 Закону №877-V дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з частиною 3 статті 24 Кодексу законів про працю України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 р. № 413 "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту" установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) та/або резидентом Дія Сіті до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором та/або до початку виконання робіт (надання послуг) гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті засобами електронного зв`язку з використанням електронного підпису відповідальних осіб, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу.

Відповідно до частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509 затверджено "Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення" (далі - Порядок №509).

Відповідно до пункту 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту).

Абзацом сьомим пункту 2 Порядку №509 передбачено, що штрафи накладаються на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Пунктом 3 Порядку №509 передбачено, що справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Суд зауважує, що при розгляді даної справи не приймає до уваги покази свідків, оскільки вони є суперечливими.

Поряд із цим відомості, які містяться в акті перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності ліцензій №3485/19/00/0704/ ГУ ДПС в Тернопільській області від 29.07.2021 відповідають встановленим в ході розгляду справи обставинам.

Так, у матеріалах справи наявний чек №22897 від 20.07.2021 з контрольної закупки пива "Опілля корифей" (0,5л, ціна 19,00 грн), сигарети "Вінстон сільвер" (1п, ціна 59,50 грн) на суму 75,50 грн., з якого видно, що продаж товарів здійснила ОСОБА_8 (аркуш справи 79). У акті про перевірку вказано, що ОСОБА_2 від його підпису відмовилася.

Також, у матеріалах справи є акт від 20.07.2021 з якого слідує, що продавець ОСОБА_2 відмовилася від підпису у направленні про перевірку (зареєстрований 30.07.2021 №106/19/00/0704/ НОМЕР_1 ) (аркуш справи 80) та фотокопія студентського квитка серії НОМЕР_2 від 01.09.2019 на ім`я ОСОБА_2 (аркуш справи 102).

Зазначена обставина також підтверджується постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року № 500/6845/21, у якій суд апеляційної інстанції зазначив, що Головним управлінням ДПС у Тернопільській області складено акт відмови від підпису у направленні про перевірку від 20.07.2021 року (зареєстрований 30.07.2021 року) №106/19/00/0704/ НОМЕР_1 , так як вказаний вище продавець відмовився від підпису щодо отримання направлення на перевірку.

Відповідно до пункту 86.7 статті 86 Кодексу у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Поряд із цим, судом встановлено, що позивачці було відомо про результати проведеної перевірки оформлені атом від 29.07.2021 №3485/19/00/0704/ НОМЕР_1 , однак жодних заперечень щодо вказаного акта нею подано не було, як і не було подано пояснень стосовно виявлених порушень.

Посилання представника позивача на те, що позивач була відсутня під час проведення перевірки та, в подальшому, відмовилася від отримання акту перевірки не спростовує вищенаведене, оскільки акт перевірки був їй надісланий Головним управлінням ДПС у Тернопільській області.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення штрафу, посадові особи Управління Держпраці у Тернопільській області діяли в межах та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

При цьому, залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

У низці рішень Європейського суду з прав людини, у яких ЄСПЛ неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain); рішення у справі "Серявін та інші проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

В той же час згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем доведена правомірність своїх дій, відповідач діяв у спосіб визначений законом та у межах наданих законом повноважень, а тому підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

На підставі ст. 139 КАС України, у зв`язку з відмовою в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, судові витрати не стягуються.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Тернопільській області від 20 серпня 2021 року № 3485/19/00/0704/ДПС відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 22 квітня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач:

- Управління Держпраці у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Шпитальна, 7, м. Тернопіль, 46006, );

третя особа:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль ,46003, ).

Головуючий суддя Баранюк А.З.