Справа № 240/1754/22
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2022-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про закриття провадження у справі)

25 квітня 2022 року м. Житомир справа № 240/1754/22

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправним та скасування частину рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправним та скасування частини 4 рішення десятої сесії восьмого скликання №360 від 18.08.2021 року про відмову у затвердженні проекту землеустрою та зобов`язання вчинити дії щодо повторного розгляду заяви та затвердження проекту землеустрою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивачем в установленому порядку та на підставі рішення Головного управління Держземагенства у Житомирській області була розроблена документація із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки за кадастровим номером 0:01:001:0548 площею 1,8860га, яка перебуває у власності Відповідача та розташована за межами села Кодня Житомирського району Житомирської області. Позивач 06.06.2021року звернувся до Відповідача про затвердження вказаної документації із землеустрою.

За результатами такого розгляду Відповідачем було прийнято оскаржуване рішення №360 від 18.08.2021 року, відповідно до якого в затвердженні документації із землеустрою було відмовлено по причині перебування вказаної земельної ділянки у користуванні інших осіб. Позивача вважає, що оскаржуване рішення Відповідача в цій частині є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 21.01.2022року відкрито провадження в даній адміністративній справі і її призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 21.01.2022року відмовлено у задоволенні клопотання Позивача щодо забезпечення позову.

Судове засідання у справі, призначене на 22.02.2022року, було відкладено по причині неявки Позивача та не допуску судом до участі в справі представника Позивача.

Судове засідання у справі, призначене на 14.03.2022року, не відбулося по причині введення воєнного стану з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022.

В судове засідання у справі, призначене на 19.04.2022року, представники сторін не прийшли.

Відповідач, Станишівська сільська рада Житомирського району Житомирської області, направила до суду відзив, в якому проти позову заперечується і зазначається, що спірна земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності цієї територіальної громади. При розгляді звернення Позивача щодо затвердження проекту землеустрою селищна рада виходила з того, що на цю саму земельну ділянку ще в 2015-2016роках надано дозволи на розробку проектів землеустрою громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в користуванні яких ці земельні ділянки фактично перебувають. Крім того, на думку Відповідача, при наданні Позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою не було погоджено із територіальною громадою.

По цій причині звернення Позивача про затвердження проекту землеустрою було залишено без задоволення.

Відповідно до вимог ст.205 КАС України така неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи і є підставою для його продовження в порядку письмового провадження.

20.04.2022року на адресу суду надійшло клопотання представника Відповідача про закриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за таких підстав.

Судом встановлено та визнається сторонами, що на підставі рішення Головного управління Держземагенства у Житомирській області (наказ від 20.11.2020року) була розроблена документація із землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства Позивачу земельної ділянки за кадастровим номером 0:01:001:0548 площею 1,8860га, яка розташована за межами села Кодня Житомирського району Житомирської області.

Позивач 06.06.2021року звернувся до Відповідача про затвердження вказаної документації із землеустрою, так як на час такого звернення вказана земельна ділянка набула статусу комунальної власності Станишівської сільської територіальної громади, Відповідача у справі.

За результатами такого розгляду Відповідачем було прийнято оскаржуване рішення десятої сесії восьмого скликання №360 від 18.08.2021 року, відповідно до якого заява Позивача про затвердження документації із землеустрою була залишена без задоволення. Як зазначено в оскаржуваному рішенні, причиною залишення звернення Позивача щодо затвердження документації із землеустрою без задоволення є перебування спірної земельної ділянки у користуванні громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Тобто, Відповідач відмовив Позивачу у відчуженні спірної земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності територіальної громади.

Безспірно, при визначенні предметної юрисдикції необхідно враховувати суть справи та інтерес, за захистом якого звернувся Позивач, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно положень статей 2,4,19 КАС України визначення публічно-правового спору зумовлено наявністю у сторони такого спору публічно-владних управлінських функцій.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.ст.13,14,140,142 і 143 Конституції України, ст.ст.11,16,167,169,374 Цивільного кодексу України та ст.ст.80,84,123,124,127,128 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування, що відносяться до кола суб`єктів владних повноважень, у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками комунальної власності (наданні таких земельних ділянок у власність або користування, їх відчуження, укладання, зміні, розірванні відповідних договорів, предметом яких є такі земельні ділянки, та прийнятті з цього приводу відповідних рішень) діють як органи, через які територіальні громади реалізують повноваження власника таких земельних ділянок.

Неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що Відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом спору - його рішення. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст та характер) спору.

Відповідно до частини четвертої статті 173 Земельного кодексу України землі та земельні ділянки державної власності, включені в межі населеного пункту (крім земель, які не можуть передаватися у комунальну власність), переходять у власність територіальної громади.

Реалізуючи відповідні повноваження органи місцевого самоврядування, до яких відноситься Відповідач, вступають з юридичними та фізичними особами, в тому числі з Позивачем, у цивільні правовідносини. Отже, у таких відносинах Відповідач як орган місцевого самоврядування є рівним учасником земельних відносин з іншими юридичними особами. Такі відносини, що пов`язані з набуттям та реалізацією Позивачем прав за вказані земельні ділянки, ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

Відповідно до вимог статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Спір у справі, що розглядається, стосується умов та порядку щодо реалізації права Позивача на отримання у власність спірної земельної ділянки і щодо права територіальної громади в особі Відповідача та інших осіб вільно користуватися та розпоряджатися такою земельною ділянкою, що перебуває у комунальній власності.

Враховуючи суть спірних правовідносин та їхню правову природу, суд робить висновок, що між сторонами в даній адміністративній справі виник приватно-правовий спір, зумовлений бажанням Позивача безоплатно отримати у власність земельну ділянку, що є комунальною власністю Станишівської сільської територіальної громади, інтереси якої представляє Відповідач.

Із наведеного вбачається, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації цього рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного права особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Така правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 р. у справі N 902/517/17.

Крім того, судом встановлено, що рішенням третьої сесії сьомого скликання Коднянської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 30.12.2015року та наказом Головного управління Держземагенства у Житомирській області (наказ від 10.03.2016року) був наданий дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства частин спірної земельної ділянки площею 1,00га ОСОБА_3 та площею 0,40га ОСОБА_2 , в яких вказані земельні ділянки перебувають в користуванні.

Тобто, наявний певний приватний інтерес вказаних осіб на спірну земельну ділянку.

Таким чином, суть спірних правовідносин свідчить, що такий спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. В розумінні вимог ст.19 ЦПК України такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За приписами ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог ч.1 ст.239 КАС України суд роз`яснює ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст.30 ЦПК України розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Житомирського районного суду Житомирської області.

Керуючись статтями 238, 239, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Клопотання представника Відповідача про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі № 240/1754/22 за позовом ОСОБА_1 до Станишівська сільська рада Житомирського району Житомирської області про визнання протиправним та скасування частину рішення, зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Житомирського районного суду Житомирської області.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.Ф. Нагірняк