Справа № 725/1956/22
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/1956/22
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2022 року Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Піхало Н. В.,розглянувши адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до заступника командира взводу №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Маліци Анастасії Юріївни, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, третя особа на стороні позивача: ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

14 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до заступника командира взводу №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Маліци А.Ю., Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому, зокрема просить визнати протиправними дії заступника командира взводу №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Маліци А. Ю. щодо складання Акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу марки «Volkswagen Caravelle», державний номерний знак НОМЕР_1 незаконними, та зобов`язати Управління патрульної поліції у Чернівецькій області повернути транспортний засіб марки «Volkswagen Caravelle», державний номерний знак НОМЕР_1 .

В обґрунтування позову вказував, що на підставі Акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу марки «Volkswagen Caravelle», державний номерний знак НОМЕР_1 , транспортний засіб був затриманий та відправлений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, однак такі дії відповідача по складанню акту вважає неправомірними, оскільки вони вчинення у порушення вимог закону.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 квітня 2022 року відкрито провадження в справі та призначено судовий розгляд.

В подальшому, 19 квітня 2022 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо передачі будь-яким особам транспортного засобу марки «Volkswagen Caravelle», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для забезпечення позову та подальшої підготовки справи до судового розгляду, судом встановлено наступне.

Так, пунктом 1 частини першої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що місцевим загальним судам, як адміністративним, підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами частини другої статті 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Зокрема, у позовній заяві ОСОБА_1 , зазначаючи, що позбавлення його права на транспортний засіб є неправомірним та не відповідає вимогам Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», просить ухвалити рішення суду, яким визнати дії заступника командира взводу №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Маліци Анастасії Юріївни щодо складання Акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу марки «Volkswagen Caravelle», державний номерний знак НОМЕР_1 незаконними, та зобов`язати Управління патрульної поліції у Чернівецькій області повернути транспортний засіб марки «Volkswagen Caravelle», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Таким чином, спір у даній справі виник між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його дій, і тому цей спір відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України повинен розглядатися адміністративним судом й відповідно вищевказані позовні вимоги не є вимогами, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам, зокрема, з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки відповідач по страві є суб`єктом владних повноважень та позивач оскаржує його дії у сфері публічних відносин.

При цьому, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені статтею 286 КАС України. Дані справи віднесені до окремих категорій термінових адміністративних справ (параграф 2 Глави 11 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено виключний перелік способів захисту, які суд застосовує при розгляді справ цієї категорії: 1)залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін,а позовної заяви без задоволення; 2)скасування рішення суб`єкта владних повноважень і надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); 3)скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення; 4) зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відтак,за наслідками розгляду цієї категорії справ суд не має права ухвалювати рішення про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, у поданому позові позивач не ставить питання про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до вимог статті 318 КАС прийняте судом рішення з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Зокрема, п.3 ч.1 ст. 29 КАС України визначено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із частиною восьмою статті 29 КАС України, передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги після залишення її без задоволення.

Крім того, у пункті 2 частини першої статті 153 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на вказане приходить до висновку, що адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника командира взводу №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Маліци Анастасії Юріївни, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, разом із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову слід передати за підсудністю до Чернівецького окружного адміністративного суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 20, 29, 30, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника командира взводу №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Маліци Анастасії Юріївни, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, третя особа на стороні позивача: ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії разом із заявою про забезпечення позову - передати за підсудністю Чернівецькому окружному адміністративному суду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду в порядку визначеному главою першою розділу третього КАС України або в той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці в порядку п. 15.5 розділу сьомого КАС України.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Піхало Н. В.