Справа № 380/19635/21
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 50)» про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках в сумі 210148,43 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (Позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 50)» (Відповідач), в якому просить:

- прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;

- задоволити позов Головного управління ДПС у Львівській області та стягнути з Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 50)» () до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів у розмірі 210148,43 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач має податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та з екологічного податку, який справляється за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, та становить загалом 210148,43 грн. Вказує, що податковий орган виніс першу податкову вимогу форми «Ю1» № 1/407 від 30 серпня 2002 року та другу податкову вимогу форми «Ю2» № 2/766 від 04 грудня 2003 року, які надіслав на адресу платника податків.

Позивач стверджує, що станом на сьогодні суми податкових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу.

Оскільки платником податків не вживаються заходи щодо погашення наявної у нього заборгованості, просить стягнути її у судовому порядку.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 16 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 30 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін; роз`яснено відповідачу його право на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Вказану ухвалу відповідач отримав 21 грудня 2021 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 043 від 31 грудня 2021 року.

Проте станом на момент прийняття судом рішення у цій справі відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ураховуючи наведене, а також беручи до уваги те, що встановлений ухвалою судді від 30 листопада 2021 року про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, минув суд відповідно до вимог частини шостої статті 162 КАС України вирішує цю справу на підставі наявних у її матеріалах доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державне підприємство «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 50)» () з 16 вересня 2020 року перебуває в стані припинення.

Довідкою Головного управління ДПС у Львівській області підтверджується те, що станом на 20 вересня 2021 року Державне підприємство «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 50)» має відкриті рахунки в установах банків.

Згідно з довідкою Головного управління ДПС у Львівській області про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюються ГУ ДПС у Львівській області № 11205/5-13-01-13-01-12 від 27 травня 2021 року Державне підприємство «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 50)» станом на 22 вересня 2021 року має податковий борг за платежами: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та екологічний податок, який справляється за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, та становить загалом 210148,43 грн.

Суд встановив, щодо податковий борг відповідача з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 202756,28 грн виник з таких підстав:

- 13402,00 грн основний платіж, залишок несплаченого податкового зобов`язання, яке виникло згідно звітної податкової декларації з податку на додану вартість № від 17.10.2018 (дата виникнення боргу 30.10.2018);

- 8765,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 16.11.2018 (дата виникнення боргу 30.11.2018);

- 24519,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 18.12.2018 (дата виникнення боргу 30.12.2018);

- 750,70 грн пеня за несвоєчасну сплату узгодженого зобов`язання згідно податкових повідомлень-рішень № від 17.12.2014; № від 11.12.2014 (дата виникнення боргу 28.01.2019);

- 12029,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 16.01.2019 (дата виникнення боргу 30.01.2019);

- 1416,91 грн пеня за несвоєчасну сплату узгодженого зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення № від 11.12.2014 (дата виникнення боргу 07.02.2019);

- 8999,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 18.02.2019 (дата виникнення боргу 01.03.2019);

- 5609,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № 16953898 від 18.03.2019 (дата виникнення боргу 30.03.2019);

- 57,28 грн штрафні санкції, залишок несплаченого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ш» від 15.03.2019 № (яке винесено на підставі акта перевірки від 25.02.2019 № 42743-01-54-12/08680483) (дата виникнення боргу 05.04.2019);

- 142,72 грн штрафні санкції, залишок несплаченого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ш» від 15.03.2019 № (яке винесено на підставі акта перевірки від 25.02.2019 № 427/13-01-54-12/08680483) (дата виникнення боргу 05.04.2019);

- 200,0 0 грн штрафні санкції, залишок несплаченого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ш» від 15.03.2019 № (яке винесено на підставі акта перевірки від 25.02.2019 № 427/13-01-54-12/08680483) (дата виникнення боргу 05.04.2019);

- 3369,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № 18088905 від 12.04.2019 (дата виникнення боргу 30.04.2019);

- 9582,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № 19859166 від 14.05.2019 (дата виникнення боргу 30.05.2019);

- 200,00 грн штрафні санкції, залишок несплаченого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ш» від 29.05.2019 № (яке винесено на підставі акта перевірки від 14.05.2019 № 1270/13-01-54-12/08680483) (дата виникнення боргу 21.06.2019);

- 8251,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № 20768108 від 11.06.2019 (дата виникнення боргу 30.06.2019);

- 4891,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № 22084896 від 10.07.2019 (дата виникнення боргу 30.07.2019);

- 8291,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № 25144399 від 13.08.2019 (дата виникнення боргу 30.08.2019);

- 5726,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № 26015664 від 02.09.2019 (дата виникнення боргу 30.09.2019);

- 9833,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № 29207607 від 11.10.2019 (дата виникнення боргу 30.10.2019);

- 8109,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № 33149687 від 14.11.2019 (дата виникнення боргу 30.11.2019);

- 5022,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № 35820621 від 16.12.2019 (дата виникнення боргу 30.12.2019);

- 4870,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № 1620538 від 15.01.2020 (дата виникнення боргу 30.01.2020);

- 4287,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № 11504920 від 17.02.2020 (дата виникнення боргу 01.03.2020);

- 5423,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № 14562695 від 12.03.2020 (дата виникнення боргу 30.03.2020);

- 3821,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № 18193060 від 13.04.2020 (дата виникнення боргу 30.04.2020);

- 874,17 грн пеня за несвоєчасну сплату узгодженого зобов`язання згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 11.12.2014 (дата виникнення боргу 12.05.2020);

- 4238,00 грн основний платіж, згідно податкової декларації з податку на додану вартість № 21150860 від 06.05.2020 (дата виникнення боргу 01.06.2020);

- 874,17 грн пеня за несвоєчасну сплату узгодженого зобов`язання згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 11.12.2014 (дата виникнення боргу 04.06.2020);

- 3431,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № 25335297 від 15.06.2020 (дата виникнення боргу 30.06.2020);

- 874,17 грн пеня за несвоєчасну сплату узгодженого зобов`язання згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 11.12.2014 (дата виникнення боргу 09.07.2020);

- 5998,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № 28243407 від 13.07.2020 (дата виникнення боргу 30.07.2020);

- 874,17 грн пеня за несвоєчасну сплату узгодженого зобов`язання згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 11.12.2014 (дата виникнення боргу 10.08.2020);

- 4638,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 14.08.2020 (дата виникнення боргу 31.08.2020);

- 859,96 грн пеня за несвоєчасну сплату узгодженого зобов`язання згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 11.12.2014 № від 19.01.2015 (дата виникнення боргу 02.09.2020);

- 600,0 0 грн штрафні санкції, залишок несплаченого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ш» від 26.08.2020 № (яке винесено на підставі акта перевірки від 30.07.2020 № 889/13-01-57-04/08680483) (дата виникнення боргу 22.09.2020);

- 4424,00 грн. основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № 34407112 від 14.09.2020 (дата виникнення боргу 30.09.2020);

- 4475,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № 38420902 від 15.10.2020 (дата виникнення боргу 30.10.2020);

- 3975,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 18.11.2020 (дата виникнення боргу 30.11.2020);

- 1887,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 02.12.2020 (дата виникнення боргу 30.12.2020);

- 400,00 грн штрафні санкції, залишок несплаченого податкового зобов`язання, яке виникло відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «Ш» від 30.11.2020 № (яке винесено на підставі акта перевірки від 16.11.2020 № 1502/13-01-04-18/08680483) (дата виникнення боргу 31.12.2020);

- 263,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 12.01.2021 (дата виникнення боргу 01.02.2021);

- 24,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 09.03.2021 (дата виникнення боргу 30.03.2021);

- 304,20 грн пеня за несвоєчасну сплату узгодженого зобов`язання згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.01.2015 (дата виникнення боргу 02.09.2020);

- 2585,83 грн пеня за несвоєчасну сплату узгодженого зобов`язання згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.01.2015 (дата виникнення боргу 02.09.2020);

- 358,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 07.06.2021 (дата виникнення боргу 30.06.2021);

- 3233,00 грн основний платіж згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 12.07.2021 (дата виникнення боргу 30.07.2021).

Суд встановив, що податковий борг відповідача з екологічного податку, який справляється за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, на суму 7392,15 грн виник з таких підстав:

- 821,35 грн основний платіж згідно податкової декларації з розрахунку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення № від 16.10.2018 (дата виникнення боргу 19.11.2018);

- 821,35 грн основний платіж згідно податкової декларації з розрахунку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення № від 05.02.2019 (дата виникнення боргу 21.02.2019);

- 821,35 грн основний платіж, згідно податкової декларації з розрахунку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення № 18880706 від 24.04.2019 (дата виникнення боргу 20.05.2019);

- 821,35 грн основний платіж згідно податкової декларації з розрахунку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення № 23141367 від 24.07.2019 (дата виникнення боргу 19.08.2019);

- 821,35 грн основний платіж згідно податкової декларації з розрахунку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення № 30695226 від 23.10.2019 (дата виникнення боргу 19.11.2019);

- 821,35 грн основний платіж згідно податкової декларації з розрахунку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення № від 16.01.2020 (дата виникнення боргу 19.02.2020);

- 821,35 грн основний платіж згідно податкової декларації з розрахунку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення № від 30.04.2020 (дата виникнення боргу 20.05.2020):

- 821,35 грн основний платіж згідно податкової декларації з розрахунку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення № від 14.07.2020 (дата виникнення боргу 19.08.2020);

- 821,35 грн основний платіж згідно податкової декларації з розрахунку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення № від 03.11.2020 (дата виникнення боргу 19.11.2020).

30 серпня 2002 року контролюючий орган виставив відповідачу першу податкову вимогу форми «Ю1» № 1/407 згідно з якою сума податкового боргу становить 46,19 грн.

04 грудня 2003 року контролюючий орган виставив відповідачу другу податкову вимогу форми «Ю2» № 2/766 згідно з якою сума податкового боргу становить 229,50 грн.

Докази, які б підтверджували ту обставину, що вищезгадані податкові повідомлення-рішення та податкові вимоги оскаржувались відповідачем в адміністративному або судовому порядку у матеріалах справи відсутні, сторони під час розгляду цієї справи таких доказів суду не надали.

Уважаючи, що суми грошових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу, контролюючий орган звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 54.1. статті 54 Податкового кодексу встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України).

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 Податкового кодексу України).

За змістом підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як встановлено в абзаці 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу, податкове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З аналізу наведених положень законодавства слідує, що у разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, визначеного контролюючим органом грошового зобов`язання та не оскарження у зазначений строк відповідного рішення контролюючого органу, таке податкове зобов`язання вважається узгодженим. А грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.

Таким чином, враховуючи те, що доказів оскарження податкових повідомлень-рішень № від 15.03.2019, № від 15.03.2019, № від 15.03.2019, № від 29.05.2019, № від 26.08.2020, № від 30.11.2020 в адміністративному чи судовому порядку відповідачем не надано, а суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та екологічного податку, який справляється за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, самостійно визначені Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 50)» у податкових деклараціях з податку на додану вартість та розрахунках за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення відповідно, суд дійшов висновку, що станом на момент звернення позивача із цим позовом до суду та станом на момент розгляду цієї справи, заявлені позивачем до стягнення грошові зобов`язання відповідача вважаються узгодженими.

У той же час, зазначені грошові зобов`язання не сплачені у встановлений строк, що підтверджується обліковими даними, відтак в силу вимог підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України вони набули статусу податкового боргу.

Доказів на спростування вказаного факту відповідачем не надано.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

За змістом статті 124 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Докази вжиття заходів Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 50)» щодо погашення податкового боргу в сумі 210148,43 грн у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів.

При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

Суд встановив, що 30 серпня 2002 року контролюючий орган виставив відповідачу першу податкову вимогу форми «Ю1» № 1/407 згідно з якою сума податкового боргу становить 46,19 грн. Указана податкова вимога отримана відповідачем поштою 04 вересня 2002 року.

04 грудня 2003 року контролюючий орган виставив відповідачу другу податкову вимогу форми «Ю2» № 2/766 згідно з якою сума податкового боргу становить 229,50 грн. Указана податкова вимога отримана відповідачем поштою 19 грудня 2003 року.

Доказів оскарження та скасування зазначених податкових вимог та визначених у них сум податкового боргу відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу.

Згідно з пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Зазначена норма встановлює послідовність стягнення податкового боргу платника податків за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, а у разі їх недостатності - за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі. Отже, законом закріплено пріоритет погашення податкового боргу за рахунок коштів.

Таким чином, з наведеного вбачається, що позивачем дотримані вимоги пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, а відтак і дотримана встановлена Податковим кодексом України процедура, яка передує зверненню до суду із позовом про стягнення податкового боргу, а тому вимоги позивача про стягнення податкового боргу за рахунок грошових коштів на банківських рахунках платника податків, відповідають приписам чинного законодавства.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення контролюючим органом податкової вимоги та відсутність доказів добровільної сплати відповідачем визначеної суми податкового боргу, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості, яка є предметом розгляду цієї справи, у розмірі, який становить 210148,43 грн.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, як зазначає Верховний Суд в постанові від 13 листопада 2018 року у справі № 805/528/17-а (адміністративне провадження № К/9901/3571/17, К/9901/3590/17), згідно з принципом змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Отже, з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026) до Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 50)» (с. Заклад, Миколаївський район, Львівська область, 81606) про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках в сумі 210148,43 грн задоволити повністю.

Стягнути до бюджету з Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 50)» (с. Заклад, Миколаївський район, Львівська область, 81606, ) кошти, які знаходяться на рахунках в банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в розмірі 210148,43 грн.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 20 квітня 2022 року.

Суддя Клименко О.М.