Справа № 640/11106/20
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яким просив:

- визнати протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України щодо відмови листом від 20 листопада 2019 року №26909/У-111 в призначенні пенсії за віком по Списку №2 на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та скасувати рішення від 23 серпня 2019 року №219 щодо відмови в призначенні пенсії за віком по Списку №2 на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати періоди роботи з 01 вересня 1979 року - 16 липня 1982 року; з 31 серпня 1982 року - 14 жовтня 1982 року; з 27 жовтня 1982 року - 17 листопада 1984 року; з 12 лютого 1985 року - 23 червня 1986 року; з 21 липня 1986 року - 20 серпня 1992 року; з 21 серпня 1992 року - 13 грудня 1993 року; з 14 грудня 1993 року - 11 березня 2001 року до спеціального (пільгового) стажу роботи за Списком № 2;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з моменту звернення з заявою про призначення пенсії з 17 липня 2019 року та виплачувати з дня виникнення права на пенсію.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 23 серпня 2019 року №219 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 липня 2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в частині відмови в задоволенні решти позовних вимог та прийняти нове, яким:

- визнати протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України щодо відмови листом від 20 листопада 2019 року №26909/У-111 в призначенні пенсії за віком по Списку №2 на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати періоди роботи з 01 вересня 1979 року - 16 липня 1982 року; з 31 серпня 1982 року - 14 жовтня 1982 року; з 27 жовтня 1982 року - 17 листопада 1984 року; з 12 лютого 1985 року - 23 червня 1986 року; з 21 липня 1986 року - 20 серпня 1992 року; з 21 серпня 1992 року - 13 грудня 1993 року; з 14 грудня 1993 року- 11 березня 2001 року до спеціального (пільгового) стажу роботи за Списком № 2.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки викладені в рішенні суду не повністю відповідають обставинам справи судом не правильно застосовано норми матеріального права.

Підкреслює, що судом першої інстанції не досліджено відповіді на відзив, що надано позивачем та не повністю з`ясовано обставини у зв`язку з чим відмовлено в задоволенні частини позовних вимог.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подав до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно якого просить залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв`язку з її необгрунтованістю.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2021 року зупинено апеляційне провадження у справі №640/11106/20 до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №360/3611/20, а також зобов`язано учасників справи після усунення обставин, які стали підставою для зупинення провадження у справі, повідомити про це суд.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року задоволено клопотання ОСОБА_1 - поновлено апеляційне провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 1964 р.н. є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 виданим 26 січня 2017 року Гадяцьким РС УДМС України в Полтавській області (т. 1 а.с. 11-12).

17 липня 2019 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно Списку №2 (т. 1 а.с.38).

Згідно з розпискою-повідомленням від 17 липня 2019 року № 959 позивачем до заяви про призначення пенсії додано: військовий квиток, диплом (свідоцтво, атестат) про навчання; довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01 липня 2000 року від 02 квітня 2019 року №1; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників №409, №02-92/22, №228, дві довідки б/н; паспорт/посвідка; трудову книжку або документи про стаж № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , б/н від 14 травня 2019 року, копію списку кваліфікованих робітників (т. 1 а.с 40).

Рішенням від 23 серпня 2020 року № 219 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч. 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців підтвердженого в установленому законодавством порядку (т. 1 а.с.67-69).

Не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 23 серпня 2020 року № 219 позивач звернувся зі скаргою від 22 жовтня 2019 року до Пенсійного фонду України, якою просив витребувати вірно заповнені уточнюючі довідки та копії первинних документів, які дійсно необхідні для зарахування пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах (т. 1 а.с. 70-73).

Пенсійний фонд України листом від 20 листопада 2019 року № 26909/У-111 повідомив позивача, що у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи право на призначення пенсії на пільгових умовах при досягненні 55 річного віку в нього відсутнє.

Вважаючи протиправними відмови відповідачів у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся з позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області неправомірно відмовлено у зарахуванні при призначенні пенсії відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком № 2 періодів 01 вересня 1979 року - 16 липня 1982 року; з 31 серпня 1982 року - 14 жовтня 1982 року; з 27 жовтня 1982 року - 17 листопада 1984 року; з 12 лютого 1985 року - 23 червня 1986 року; з 21 липня 1986 року - 20 серпня 1992 року; з 21 серпня 1992 року - 13 грудня 1993 року; з 14 грудня 1993 року - 11 березня 2001 року.

Також суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності Пенсійного фонду України, щодо відмови листом від 20 листопада 2019 року №26909/У-111 в призначенні пенсії за віком по Списку №2 на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

З такими висновками суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Як встановлено судом, позивач разом із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах надав Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області: військовий квиток, диплом (свідоцтво, атестат) про навчання; довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01 липня 2000 року від 02 квітня 2019 року №1; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників №409, №02-92/22, №228, дві довідки б/н; паспорт/посвідка; трудову книжку або документи про стаж № НОМЕР_2 , № Л2197, № 284-05, б/н від 14 травня 2019 року, копію списку кваліфікованих робітників.

Позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, оскільки до пільгового стажу не враховано період роботи позивача: з 01 вересня 1979 року - 16 липня 1982 року; з 31 серпня 1982 року - 14 жовтня 1982 року; з 27 жовтня 1982 року - 17 листопада 1984 року; з 12 лютого 1985 року - 23 червня 1986 року; з 21 липня 1986 року - 20 серпня 1992 року; з 21 серпня 1992 року - 13 грудня 1993 року; з 14 грудня 1993 року - 11 березня 2001 року.

Як убачається зі змісту рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 23 серпня 2019 року №219 довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 10 квітня 2019 року №02-92/33, видана Гадяцьким ВУЖКГ, не завірена підписом начальника, довідка про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій за результатами атестації робочих місць за умовами праці видана ТОВ "Вентиляторний завод "Горизонт" не містить вихідного номера та дати видачі, титульна сторінка трудової книжки НОМЕР_5 не завірена печаткою, у військовому квитку НОМЕР_6 від 25 жовтня 1982 року виправлений рік народження заявника.

Листами від 06 серпня 2019 року №492 та від 02 серпня 2019 року №02-29/128 підприємствами відкликані довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 02 липня 2019 року №409 (видану ТОВ "Вентиляторний завод "Горизонт"), від 10 квітня 2019 року №02-92/33 (видану Гадяцьким ВУЖКГ) та довідку про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій за результатами атестації робочих місць за умовами праці б/н (видану ТОВ "Вентиляторний завод "Горизонт").

31 липня 2019 року від ТОВ "Вентиляторний завод "Горизонт" надійшли: довідка уточнююча стаж роботи позивача від 30 липня 2019 року №478, довідка про реорганізацію від 22 липня 2019 року №454 А та довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 30 липня 2019 року №479.

23 серпня 2019 року надійшла довідка з Гадяцького РВК від 22 серпня 2019 року №461/9 про службу в армії.

Згідно наданих та уточнюючих документів Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в рішенні від 23 серпня 2019 року №219 дійшло висновку, що стаж роботи позивача на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, через відсутність даних про результати атестації робочого місця, становить 5 років 5 місяців 11 днів.

Разом з тим ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (приклади у додатках 1, 2).

Відповідно до пункту 10 такого Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з копією трудової книжки позивача серія НОМЕР_5 судом встановлено:

з 31 серпня 1982 року по 14 жовтня 1982 року працював на посаді електрозварника 4 розряду (наказ від 28 серпня 1982 № 52-к), звільнений у зв`язку з призовом на військову службу (наказ від 04 жовтня 1982 року № 58-к);

з 12 лютого 1985 року по 23 червня 1986 року працював на посаді електрозварника 3 розряду (наказ від 11 лютого 1985 року № 4-к), звільнений за власним бажанням (наказ від 19 червня 1986 року № 20-к);

з 21 липня 1986 року по 13 грудня 1993 року працював на посаді електрозварника 4 розряду вентиляторного цеху (наказ від 21 липня 1986 року № 78-к), звільнений у зв`язку з переведенням (наказ від 13 грудня 1993 року);

з 14 грудня 1993 року по 04 липня 2002 року працював на посаді електрозварника 4 розряду (наказ від 13 грудня 1993 року № 114-К), звільнений за власним бажанням (наказ від 04 липня 2002 року №54-к).

Також колегія суддів звертає увагу, як зазначено відповідачем титульна сторінка трудової книжки серія НОМЕР_5 не засвідчена печаткою, проте підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний підтверджений стаж роботи, а не дотримання формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів (довідок, наказів), що не залежить від позивача, а також визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах. Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Відтак, у трудовій книжці позивача і в довідках про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, зазначено аналогічну посаду, яку обіймав позивач, а саме - електрогазозварник.

Як зазначено вище, відповідно до рішення від 23 серпня 2019 року №219 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не врахувало пільговий стаж позивача за Списком №2, через відсутність даних про результати атестації робочого місця.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умови праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом п.п. 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

З урахуванням викладеного непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Як встановлено судом першої інстанції атестація робочого місця електрозварника повинна була проводитися за заводі "Горизонт" в період роботи позивача з 21 серпня 1992 року по 13 грудня 1993 року, однак, згідно з довідкою від 06 серпня 2019 №492 не проведена.

Відповідно до уточнюючих довідок, від 27 травня 2020 року №325 про підтвердження трудового стажу позивача для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній за період з 21 липня 1986 року по 31 серпня 1989 року, з 01 вересня 1989 року по 31 грудня 1993 року, від 20 липня 2020 року №449 про підтвердження пільгового стажу роботи електрозварником повний робочий день з 21 липня 1986 року по 31 грудня 1993 року.

Колегія суддів звертає увагу, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області не досліджувалося питання стосовно підтвердженості періодів роботи позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, не здійснювалося тих заходів які передбачені чинним законодавством у межах повноважень пенсійного органу для перевірки таких обставин, а відмовлено з формальних підстав, про які вже зазначено вище.

Отже, відповідач не довів правомірності своїх дій, про що правильно зазначено судом першої інстанції, та з чим погоджується й судова колегія апеляційного суду.

Водночас, виходячи із змісту ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням дискреційних повноважень ГУ ПФУ в Полтавській області, судом обрано той спосіб захисту, який відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача задоволено частково із зобов`язанням останнього повторно розглянути заяву позивача та надані документи з урахуванням висновків суду.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Пенсійного фонду України щодо відмови листом від 20 листопада 2019 року №26909/У-111 в призначенні пенсії за віком по Списку №2 на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців, то колегія суддів зазначає наступне.

Пенсійний фонд України листом від 20 листопада 2019 року № 26909/У-111 на звернення позивача від 22 жовтня 2019 року про витребування уточнюючих довідок, повідомив позивача, про відсутність необхідного пільгового стажу роботи з урахуванням наданих до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області доказів та підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже Пенсійний фонд України розглянув звернення позивача, водночас як вірно зазначено судом першої інстанції, позивач фактично не погоджується зі змістом наданої відповіді (лист від 20 листопада 2019 року №26909/У-111) в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, водночас доказів порушення Пенсійним фондом України вимог пенсійного законодавства та Закону України "Про звернення громадян" позивачем не надано.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов