Справа № 380/10032/21
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/10032/21 пров. № А/857/20500/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Пославському Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Комунального підприємства "Бродитеплоенерго" на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року (суддя Сподарик Н.І., ухвалене в м. Львові о 14:14, повний текст складено 11.10.2021) у справі № 380/10032/21 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Комунального підприємства "Бродитеплоенерго" про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

22.06.2021 Головне управління ДПС у Львівській області звернулося в суд з позовом до Комунального підприємства Бродитеплоенерго про накладення арешту на кошти та інші цінності комунального підприємства Бродитеплоенерго, що знаходяться у банках.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено. Накладено арешт на кошти та інші цінності комунального підприємства Бродитеплоенерго, що знаходяться на відкритих рахунках у банках в межах суми 7443420,09 грн.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, його оскаржив відповідач- Комунальне підприємство "Бродитеплоенерго", подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених у ній підстав, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зокрема зазначає, що КП «Бродитеплоенерго» вважає, що при розгляді даної справи та винесенні рішення судом неправильно застосовано (не застосовано) норми матеріального та процесуального права, та відповідно ухвалено незаконне й необґрунтоване рішення, чим порушено положення ст.242, п.п 1-4 ч.І ст.244, ч.4 ст.246 КАС України, п.1 ч.7 ст.56 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», а саме: порушено норми п.п.14.1.175 п. 14.1 ст.14, п.74.1 ст.74, п.112,5 ст.112 ПК України, п.25 Порядку електронного адміністрування ПДВ затвердженого постановою КМУ від 16.10.2014 року № 569, ст.ст.74-76, 90 КАС України судом безпідставно прийнято як доказ (взято за основу) інформацію подану позивачем у довідці від 21.04.2021р., та індивідуальній картці платника податків про розмір боргу відповідача у сумі 7443420,09 грн., прийнято даний доказ не досліджуючи його та визначено зазначену суму як «безспірний борг»; порушено норми ч.2 ст.122 КАС України, при прийняті позовної заяви та відкритті провадження у справі, та при відмові відповідачу у застосуванню даної норми; необґрунтовано встановлено факт дотримання та виконання Позивачем обов`язкових адміністративних процедур передбачених п.п.20.1.33 п.20.1 ст.20 та ст.94 ПК України, що в свою чергу є порушенням ст.19 Конституції України; судом безпідставно та необґрунтовано допущено до розгляду позовну заяву позивача у якій прямо вбачається порушення ч.1 та п. З ч.5 ст.160 КАС України; допущено помилку при визначені розміру боргу у рішенні; порушено ч.1 ст.2 КАС України та ст.2, ч.2 ст.9 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», оскільки суд, здійснюючи правосуддя, не забезпечив відповідачу право на справедливий суд, а також умов, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.

В судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Протокольною ухвалою суду від 14.04.2022 продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, комунальне підприємство Бродитеплоенерго внесено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій (ідентифікаційний код юридичної особи 05445639) та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Львівській області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідачу на виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України надіслано податкову вимогу форми Ю № 33 від 12.06.2013 на суму 25826,50 грн.

Судом встановлено, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16.08.2016 у справі № 813/2292/16 адміністративний позов задоволено повністю та стягнуто з рахунків комунального підприємства Бродитеплоенерго до бюджету податковий борг в сумі 1 389 551,68 грн. (один мільйон триста вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят одна гривня 68 коп); постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 у справі № 813/4628/16 адміністративний позов задоволено повністю та стягнуто з Комунального підприємства Бродитеплоенерго (в користь Державного бюджету України) податковий борг з рахунків у банках за платежами податок на прибуток, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір в сумі 1960294,48 грн.; постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28.09.2017 у справі № 813/3177/17 адміністративний позов задоволено повністю та стягнуто з рахунків Комунального підприємства Бродитеплоенерго у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на користь бюджету кошти для погашення податкового боргу в сумі 1077428 (один мільйон сімдесят сім тисяч чотириста двадцять вісім) грн. 48 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме відповідно до довідки про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюються ГУ ДПС у Львівській області № 4891/5/13-01-13-01-12 від 21.04.2021 загальна сума боргу Комунального підприємства Бродитеплоенерго, станом на 30.03.2021, становить 7443420,09 грн (а.с. 3) та складається з податку на додану вартість у розмірі 5860107,60 грн, військовий збір 7369,11 грн, податок на доходи фізичних осіб 1431310,12 грн, екологічний податок 54131,60 грн, земельний податок 90502,47 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач скеровував у банківські установи, у яких відкрито рахунки відповідачем інкасові доручення № 15 від 18.03.2020, № 7 від 11.02.2020, № 33 від 03.06.2020, № 34 від 04.06.2020, № 29 від 15.05.2020, № 30 від 18.05.2020, № 38 від 22.06.2020, № 39 від 23.06.2020, які повернулися позивачу без виконання, з причин: відсутністю коштів на рахунку.

Також матеріалами справи підтверджено, що 03.10.2016 складено акт № 3 опису майна платника податків КП Бродитеплоенерго, та згідно з цим актом податковий керуючий провела опис такого майна відповідача: 1) адміністративне приміщення з котельнею за адресою: Львівська область, Бродівський район, м. Броди, вул. Гончарська, 3а, триповерхова цегляна будівля загальною площею 832 кв.м.; 2) гараж за адресою: Львівська область, Бродівський район, м. Броди, вул. Гончарська, 3а, загальною площею 104,1 кв.м.; 3) приміщення котельні за адресою: Львівська область, Бродівський район, м. Броди, вул. Юридика, 64а, цегляна будівля загальною площею 436,7 кв.м.; 4) гараж за адресою: Львівська область, Бродівський район, м. Броди, вул. Юридика, 64 а, загальною площею 53,8 кв.м. Загальна вартість описаного майна склала 75229,98 грн. Відповідно до акту опису майна від 20.04.2018, опису підлягає те майно, на яке боржник отримає право власності в майбутньому.

Відтак податковий орган вважаючи, що наявні визначені Податковим кодексом України підстави накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банках Комунального підприємства Бродитеплоенерго, що знаходяться у банках, та звернувся в суд з даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Як передбачено пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що норма підпункту 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України є імперативною і обов`язковою до виконання. Вона регулює питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна, а відтак обов`язковими підставами для накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків є наявність у цього платника податків податкового боргу та відсутність майна та/або наявність майна, балансова вартість якого менша суми податкового боргу ( відповідає правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 17.09.2019 № 804/4273/13-а).

Як передбачено абз. 2 підпункту 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України застосування адміністративного арешту коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

Також, вказана законодавча норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Крім цього, постановою Національного Банку України № 22 від 21.01.2004 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті пунктом 1.1 та 1.3 якої передбачено, що вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та є обов`язкові для виконання ними.

Відповідно до пунктів 10.2, 10.3 Інструкції, арешт за постановою державного виконавця або за рішенням суду (далі - документ про арешт коштів) накладається на кошти, що обліковуються за рахунками, відкритими клієнтами в банку, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку, що регулюють порядок відкриття та використання рахунків. Арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах.

Як передбачено пунктом 10.10 Інструкції, в разі надходження до банку платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для забезпечення виконання якого на кошти клієнта накладено арешт, банк виконує її в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку.

Банк виконує часткову оплату платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) відповідно до пункту 5.10 глави 5 та пункту 12.9 глави 12 цієї Інструкції.

До арешту суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, банк продовжує арештовувати кошти, що надходять на рахунок клієнта, та виконує платіжні вимоги/інкасові доручення (розпорядження) щодо списання коштів з урахуванням тієї суми, яку раніше частково списано на підставі платіжних вимог/інкасових доручень (розпоряджень) за тим виконавчим документом, для забезпечення якого було накладено арешт на кошти на рахунку клієнта.

Банк після списання за платіжною вимогою/інкасовим дорученням (розпорядженням) суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, списує цей документ з відповідного позабалансового рахунку та, якщо немає на обліку за позабалансовим рахунком інших документів про арешт коштів, проводить операції за рахунком клієнта.

Проаналізувавши наведені норми судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що у разі визначення конкретного розміру заборгованості у документі, яким накладено арешт, банк без порушення прав платника та одночасно клієнта банка в частині обмеження користування належними такому платнику коштами або цінностями, у разі повного виконання рішення про арешт та списання визначеної суми у визначеному розмірі, продовжує безперешкодно виконувати завдання по списанню або перерахуванню коштів платника за його бажанням.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, законодавець передбачив два види арешту майна залежно від підстав та порядку його застосування: адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, який залежно від виду майна застосовується за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу або судовим рішенням (в порядку ст. 94 ПК України); арешт коштів та інших цінностей платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу (в порядку, передбаченому підпунктом 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України).

Разом з цим сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків, зокрема щодо погашення податкового боргу.

Аналогічного змісту позиція наведена Верховним Судом у постанові від 14.02.2019 у справі № 813/4345/16, який зазначив, що для правильного вирішення цього спору судам слід було перевірити доводи позивача щодо наявності у підприємства, станом на час розгляду справи, податкового боргу у вказаній сумі, а також з`ясувати наявність або відсутність у відповідача майна, достатнього для погашення цього боргу.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що письмовими доказами, долученими до матеріалів справи підтверджено, що перед зверненням до суду з відповідним позовом позивач вжив необхідних заходів з метою встановлення наявності у відповідача майна, за рахунок якого може бути погашено податковий борг, а саме: актом опису майна №3 від 03.10.2016 підтверджено наявність майна на суму 75229,98 грн.; актом опису майна від 20.04.2018 опису підлягає те майно, на яке боржник отримає право власності в майбутньому; витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна передбачено, що все майно платника податків згідно з актом опису майна № 55495384 від 23.04.2018 передано у податкову заставу.

Як вбачається з метеріалів справи, а саме згідно довідки (а.с. 3) станом на 21.04.2021 податковий борг відповідача становить 7443420,09 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що враховуючи відсутність майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, наявні підстави для накладення арешту на кошти та інші цінності платника податку.

Також матеріалами справи підтверджено, що з метою спонукати платника податків сплатити узгоджені податкові зобов`язання контролюючий орган надіслав йому податкову вимогу, а також звернувся до суду про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках. Інкасові доручення, виписані на стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу на підставі рішень суду повернуто установами банків без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках платника. Відповідно до акта опису майна №3 податковий керуючий зафіксував відсутність в платника податку майна, що може бути описане в податкову заставу. Контролюючий орган зареєстрував 23.04.2018 обтяження (відчуження за погодженням з обтяжувачем) в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

А відтак, з огляду на те, що у відповідача відсутнє майно для погашення податкового боргу, що підтверджується матеріалами справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог про накладення арешту на кошти відповідача, що знаходяться у банку в межах суми податкового боргу в розмірі 7443420,09 грн.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Бродитеплоенерго" залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року у справі № 380/10032/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 21.04.2022