Справа № 460/17146/21
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2022 року м. Рівне №460/17146/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної Податкової служби в Рівненській області (далі-відповідач) у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 06-1705 від 12.04.2021.

Стислий виклад позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником нежитлової будівлі телятника. Податковим повідомлення-рішенням № 06-1705 від 12.04.2021 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 53078,65 грн. Прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки нежитлову будівлю-телятник використовує безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а тому відповідно до підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України на зазначену будівлю не повинен нараховуватись податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості. Зазначає, що є виробником сільськогосподарської продукції та займається сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності. З підстав, наведених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

18.01.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив про правомірність податкового повідомлення-рішення № 06-1705 від 12.04.2021, оскільки позивач відповідно до облікових даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є власником об`єкта нерухомого майна (телятника), яке відповідно ст. 266 Податкового кодексу України є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Умовою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати відповідно до п. "ж" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України є факт здійснення сільськогосподарської діяльності, а не наявність класифікації видів діяльності. Стверджує, що позивач у 2020 році не здійснював сільськогосподарської діяльності з використанням будівлі телятника, право на фінансове сприяння з боку держави у вигляді звільнення від сплати податку на промислові будівлі він немає, тому спірне податкове повідомлення-рішення прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства. З наведених у відзиві підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Заяви, клопотання учасників справи.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 20.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої ухвалено провести за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.01.2022 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 17.02.2022. Запропоновано позивачу до початку розгляду справи по суті надати додаткові докази: технічний паспорт на будівлю або інші документи, які містять відомості про належність будівлі до класу 1271 згідно Державного класифікатору будівель та споруд ДК 018-2000.

Ухвалою суду від 17.02.2022 задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, справу призначено до судового розгляду на 15.03.2022.

Ухвалою суду від 15.03.2022 задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, справу призначено до судового розгляду на 26.04.2022.

Ухвалою суду від 26.04.2022 постановлено перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) при розгляді справи в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 18.07.1994 зареєстрований як фізична особа-підприємець, видами економічної діяльності за КВЕД якого є: 01.46 Розведення свиней, 01.47 Розведення свійської птиці (основний), 10.11 Виробництво м`яса, 10.12 Виробництво м`яса свійської птиці, 23.61 Виготовлення виробів із бетону для будівництва, 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, 47.82 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям, 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами, 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт /а.с. 17-18/.

Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно позивачу на праві приватної власності належить нерухоме майно, а саме: будівля телятника загальною площею 2452,0 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 14.04.2005 /а.с 22-23/ та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6899003 від 01.04.2005 /а.с 21/.

12.04.2021 Головним управлінням ДПС у Рівненській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № 0-1705 форми «Ф», яким позивачу за 2020 рік визначена сума податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості в розмірі 53078,65 грн. /а.с. 7/.

Не погодившись з правомірністю зазначеного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Докази відхилені судом та мотиви їх відхилення.

Суд не відхиляє докази подані учасниками справи. Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За містом п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі ПК України), контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Так, відповідно до положень пункту 21.1 статті 21 ПК України, зокрема, посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України, платники податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування.

Так, підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Суд зауважує, що встановлена підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України пільга стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Поняття "сільськогосподарський товаровиробник" міститься у статті 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років" від 18 січня 2001 року №2238-III, під яким законодавець визначає фізичну або юридичну особу, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

З метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, законодавцем вживається також поняття "виробники сільськогосподарської продукції".

Так, згідно зі статтею 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис": виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

При цьому, згідно з положеннями Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року № 507, будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства включають в себе будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та інше.

Водночас, продукція сільського господарства (сільськогосподарська продукція) - це продукція, що виробляється в сільському господарстві та відповідає кодам Державного класифікатора продукції та послуг (стаття 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис").

Тобто, будівлі та споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, віднесені до відповідного класу Державного класифікатора 018-2000, використовуються та належать фізичним особам, що займаються сільськогосподарською діяльністю, мають у володінні, користуванні чи розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин, не є об`єктами оподаткування згідно з пунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Мотивована оцінка аргументів сторін і висновки суду.

У контексті обставин цієї справи зміст спірних правовідносин зводиться до встановлення, чи є нерухоме майно, що належить позивачу, об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Як встановлено судом, цільовим призначенням будівель (будівля телятника), які належать на праві приватної власності ОСОБА_1 , є використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, оскільки зазначені об`єкти нежитлової нерухомості належали сільськогосподарському виробничому кооперативу "Мир" та використовувалися у сільськогосподарській діяльності як телятник. Зазначені обставини підтверджуються копією договору від 14.04.2005 та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Судом враховано, що позивач здійснює господарську діяльність за видом економічної діяльності КВЕД 01.47 Розведення свійської птиці (основний), а вищевказана нежитлова будівля за вимогами ДК 018-2000 віднесена до класу (код 1271.1) «Будівлі сільськогосподарського призначення, будівлі для тваринництва".

Так, у висновку, що міститься у звіті технічного огляду конструкцій будівлі сільськогосподарського призначення (телятника) АДРЕСА_1 , виконаний експертом з технічного обстеження ОСОБА_2 11.02.2022, зазначено: згідно державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 обстежувана будівля відноситься до коду 1271.1 Будівлі сільськогосподарського призначення, будівлі для тваринництва.

Твердження відповідача про те, що позивач не використовує будівлю телятника за призначенням у сільськогосподарській діяльності суд відхиляє як необґрунтовані та безпідставні, оскільки безпосереднє використання будівлі телятника за призначенням наразі не вбачається за можливе, так як вказана будівля не придатна для фактичного використання, на об`єкті здійснюються ремонтні роботи, в підтвердження чого надано технічний паспорт на будівлю, звіт технічного огляду конструкцій будівлі та фотоматеріали, тому тимчасове не використання позивачем будівлі у власній сільськогосподарській діяльності у зв`язку з ремонтом такої будівлі не може бути підставою для визначення позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки будівля позивача відповідає усім необхідним критеріям, які визначені підпунктом «ж» підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

З урахуванням того, що ПК України не встановлено обов`язку сільськогосподарського товаровиробника безпосередньо використовувати будівлі/споруди у сільськогосподарській діяльності, а умовою звільнення таких об`єктів від оподаткування визначено цільове призначення їх використання та встановлено вичерпний перелік підстав, коли податкова пільга не надається, а саме: у випадках, коли нерухомість здається власниками в оренду, лізинг, позичку, а відповідачем до суду не надано доказів стосовно того, що позивач впродовж 2020 року використовував належний йому на праві власності об`єкт нерухомості у будь-якій іншій, відмінній від сільськогосподарської діяльності, приймаючи до уваги, що нерухоме майно позивача відноситься до нерухомості сільськогосподарського товаровиробника, суд погоджується з доводами позивача про те, що він має право на пільги, передбачені підпунктом «ж» підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 04 березня 2021 року у справі № 500/2782/18 та від 01 квітня 2021 року у справі № 820/6752/16 і суд не має підстав не погодитись із запропонованим підходом.

Порушені права та інтереси позивача

Оскільки судом встановлено відсутність об`єкта оподаткування податком на нерухоме майно, то дії контролюючого органу щодо визначення суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно ОСОБА_1 не відповідають чинному законодавству, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення щодо визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки порушує майнові права та інтереси позивача.

Положеннями частини другої статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "… адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

З огляду на встановлені обставини, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 57 від 15.12.2021, оригінал якої наявний в матеріалах справи.

Відтак, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 06-1705 від 12.04.2021.

Стягнути на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908, 00грн (дев`ятсот вісім гривень) 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м. Рівне, 33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Повний текст рішення складений 26 квітня 2022 року

Суддя О.В. Поліщук