Справа № 560/2347/20
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2022-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2347/20

Головуючий у 1-й інстанції: Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

21 квітня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Курка О. П. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області на додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Хмельницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

29 жовтня 2020 року представником позивача подано до Хмельницького окружного адміністративного суду заяву про включення до судових витрат позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8833,00 грн. та стягнути вказані кошти за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області.

Додатковим рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року заяву представника позивача про винесення додаткового судового рішення задоволено та стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8833 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та на невідповідність висновків викладених у рішенні суду, дійсним обставинам справи.

Зокрема, апелянт зазначає, що сума витрат на правничу допомогу у розмірі 8833 грн., зважаючи на категорію складності справи, не є співмірною та не відповідає принципу справедливості.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив доводи відповідача та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, за заявою представника позивача, судом розглянуто питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в окремому судовому засіданні після ухвалення рішення по суті спору.

Суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення у даній справі зазначив, що понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 8833 грн. підтверджується належними та допустимими в розумінні КАС України доказами.

При цьому, суд першої інстанції в результаті огляду наданих позивачем доказів в обґрунтування реальності витрат на правничу допомогу, що мали місце в межах даної справи, дійшов висновку, що останні є фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим та співмірним із складністю справи і виконаною адвокатом роботою, значенням справи для сторони.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

За приписами п.п. 1, 5, 6 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

З приводу зазначеного питання висловлювався і Конституційний Суду України, а саме пунктом 3.2 рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачив, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Також Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті частини другої статті 3, статті 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

Отже, з викладеного слідує, що до правничої (правової) допомоги належать, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо.

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України визначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача було надано копії: виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, договору про надання правничої допомоги №4/20 від 08.04.2020, додатку №2 до договору про надання правничої допомоги №4/20 від 08.04.2020, акту приймання-передачі наданої правової допомоги (послуг) до договору про надання правничої допомоги №4/20 від 08.04.2020 та додатку №2 від 08.04.2020, звіту про витрачений час на надання правничої допомоги, рахунку-фактури №23/10/20 від 23.10.2020, статуту адвокатського об`єднання "Адвокатська контора братів Бейлик".

Так, згідно Договору про надання правничої допомоги №4/20 від 08.04.2020 позивач (Замовник) та Адвокатське об`єднання "Адвокатська контора братів Бейлик" (Об`єднання) погодили, що Об`єднанням (його адвокатами) здійснюється досудова робота щодо збирання доказів та усіх необхідних документів від органів Казначейства, усіх інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування, будь-яких інших юридичних осіб незалежно від форми власності, що стосуються вчинення дій щодо повернення Головним управлінням Державної Казначейської служби України у Київській області виконавчого документу Луцюка Ю.П. без виконання.

Також, за дорученням Замовника Об`єднання бере на себе зобов`язання від імені та в інтересах останнього здійснити комплекс дій щодо звернення до суду із позовною заявою до Головного управління Державної Казначейської служби України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії; та/або з іншими позовними заявами за домовленістю Сторін;

Об`єднання також забезпечує судове представництво Замовника в Хмельницькому окружному адміністративному суді. Перелік прав та обов`язків, що здійснює Об`єднання (його адвокати) визначається Договором

Сторони погодили, що гонорар Об`єднання за надання правничої допомоги згідно п. 1 даного Додатку становить: 2 000 гривень за одну годину роботи Адвоката.

23.10.2020 між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Адвокатською конторою братів Бейлик" укладено Акт № 1 приймання - передачі наданої правової допомоги (послуг) до Договору про надання правничої допомоги від 08.04.2020 № 4/20 та Додатку № 2 від 08.04.2020.

Пунктом 1 Акту визначено, що Об`єднанням надана правова допомога позивачу на суму 8833 грн.

Вказана сума гонорару відповідає витраченим 4 год. 25 хв. часу роботи адвоката та включає: надання консультацій; аналіз наданих Замовником документів та надання Замовником доручення Об`єднанню (його адвокатам) для підготовки позовної заяви до суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії; аналіз судової практики та правових позицій Верховного суду та Європейського суду; аналіз норм порядку № 845; підготовку Замовнику для підпису позовної заяви про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії; оформлення додатків до позову; підготовку позову з додатками для Відповідача; підготовку додатків та засвідчення копій; направлення Адвокатом усіх документів поштою ( Укрпошта ) до суду; отримання відзиву на позов у справі № 560/2347/20; детальний аналіз відзиву та додатків до нього; повідомлення Замовника про отриманий відзив та його обґрунтування; отримання від Замовника доручення щодо підготовки відповіді на відзив; підготовку відповіді на відзив у справі № 560/2347/20; оформлення додатків до відповіді на відзив; підготовку відповіді на відзив з додатками для Відповідача; підписання Адвокатом об`єднання; підготовка додатків; направлення Адвокатом усіх документів поштою ( Укрпошта ) Відповідачу та до суду; підготовку заяви про компенсацію судових витрат по справі № 560/2347/20, підписання адвокатом, скріплення ЕЦП, направлення до суду через підсистему Електронний суд ; отримання повного тексту рішення суду по справі № 560/2347/20; підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення та включення до судових витрат позивача витрат на професійну правничу допомогу по справі № 560/2347/20, додатків до неї, направлення заяви з додатками Відповідачу та направлення її до суду через відділення Укрпошта.

В даному випадку, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про наявність в матеріалах справи належних доказів в підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Однак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню, у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених ч. 5 ст. 134 КАС України.

В даному випадку, судова колегія вважає, що визначена адвокатом сума компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем, за результатами розгляду позовної заяви в розмірі 8833 грн., не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

В призмі розгляду даного питання судовою колегією було досліджено наданий позивачем звіт про витрачений час на надання правничої допомоги та встановлено, що ряд послуг, які надавалися позивачу не є співмірними та обґрунтованими.

Так, аналіз наданих Замовником документів, аналіз практики та правових позицій Верховного Суду та Європейського суду у даних правовідносинах, аналіз норм Порядку №845, оформлення додатків як до позову, так і до відповіді на відзив, підготовка позову та відповіді на відзив з додатками для відповідача, підготовка додатків та засвідчення копій, направлення усіх документів поштою до суду, повідомлення Замовника про отриманий відзив, отримання від Замовника доручення щодо підготовки відповіді на відзив, не відноситься до правової допомоги адвоката та не є тотожною наданню безпосередньо самої правової допомоги.

В даному випадку, до переліку наданих адвокатом послуг включено дії, які носять виключно технічний характер, які супроводжують процес надання правової допомоги та є невід`ємною його складовою.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Крім того Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відтак, судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції про доцільність відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу в повному розмірі в сумі 8833 грн.

Наразі, приймаючи до уваги обставини цієї справи, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області та зменшення суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 4416,5 грн., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного питання не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належну правову оцінку, а тому доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про часткове задоволення заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про часткове задоволення заяви представника позивача щодо розподілу судових витрат на професійну правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області задовольнити частково.

Додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову про часткове задоволення заяви представника позивача про відшкодування витрат на правову допомогу адвоката.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4416,5 (чотири тисячі чотириста шістнадцять) грн. 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Курко О. П. Гонтарук В. М.