Справа № 420/1870/21
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/1870/21
Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Державної служби морського та річкового транспорту України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Капітана Одеського морського порту Цюпко Кирила Юрійовича, Державної служби морського та річкового транспорту України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Одеська філія Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», про визнання протиправними дій-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Капітана Одеського морського порту Цюпко К.Ю., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеська філія Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в якому просив суд визнати протиправними дії Капітана Одеського морського порту Цюпко К.Ю. щодо надання 09 листопада 2020 року дозволу на вихід судна «Pacific Victor» (ІМО 9458456, прапор Гонгонгу) у море та оформлення виходу судна із Одеського морського порту.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.10.2020 року позивач звернувся до Приморського районного суду м.Одеси із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на морське судно «Pacific Victor», що прямує до Одеського морського торгівельного порту.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.10.2020 року по справі №522/18804/20 було задоволено заяву ОСОБА_1 та накладено арешт на судно «PACIFIC VICTOR» (ІМО 9458456, прапор Гонконгу), що знаходився в акваторії Одеського морського торговельного порту.

05.11.2020 року Приморським районним судом м.Одеси по справі №522/18804/20 було винесено ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 29.10.20 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою та вважаючи її протиправною, 05.11.2020 року представником ОСОБА_1 було подано до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 05 листопада 2020 року по справі №522/18804/20 про скасування заходів забезпечення позову.

Копію апеляційної скарги з відміткою про її прийняття було вручено в той же день особисто під підпис Капітану Одеського морського порту.

27.11.2020 року Одеським апеляційним судом було винесено ухвалу про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05.11.2020 року.

Водночас, 08.11.2020 року Капітаном Одеського морського порту Цюпком К.Ю. було надано дозвіл на вихід судна «Pacific Victor» (ІМО 9458456, прапор Гонгонгу) у море від 08.11.2020 року №967 та оформлено вихід судна із Одеського морського порту, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що незважаючи на приписи частини 12 статі 153 ЦПК України, Капітаном Одеського морського порту Цюпком К.Ю. 08.11.2020 року було надано дозвіл на вихід судна «Pacific Victor» (ІМО 9458456, прапор Гонгонгу) у море від 08.11.2020 року №967 та оформлено вихід судна із Одеського морського порту. Зазначені дії відповідача на думку суду першої інстанції є протиправними та такими, що здійсненні всупереч вимогам ЦПК України.

Суд також погодився з посиланням представника позивача, що апеляційне оскарження розпочинається саме з моменту подання апеляційної скарги та отримання її відповідним судом, що підтверджуються штампом вхідної кореспонденції суду чи то відбитком про отримання поштової кореспонденції на поштовому відправленні (у випадках направлення апеляційної скарги засобами поштового зв`язку).

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції вірними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 73 Кодексу торговельного мореплавства України правові, економічні, соціальні та організаційні основи діяльності в морських портах визначаються цим Кодексом та Законом України "Про морські порти України".

Згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про морські порти України» від 17.05.2012 року №4709-VI (далі Закон) цей Закон регулює діяльність органів виконавчої влади, що здійснюють державне регулювання, управління, державний нагляд та контроль за безпекою мореплавства, нагляд та контроль у сфері діяльності морських портів, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, адміністрації морських портів України, власників морських терміналів, стивідорних компаній, інших суб`єктів господарювання, що провадять свою діяльність у морському порту, та споживачів їхніх послуг (товарів, робіт).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону адміністрація морських портів України - державне підприємство, утворене відповідно до законодавства, що забезпечує функціонування морських портів, утримання та використання об`єктів портової інфраструктури державної форми власності, виконання інших покладених на нього завдань безпосередньо і через свої філії, що утворюються в кожному морському порту (адміністрація морського порту).

Згідно з частиною четвертою статті 10 Закону загальний контроль за дотриманням режиму перебування і переміщення в морському порту здійснює адміністрація морських портів України.

Відповідно до положень статті 14 Закону організація судноплавства в акваторії морського порту здійснюється на основі розподілу функцій забезпечення безпеки мореплавства та нагляду (контролю) за безпекою мореплавства. Нагляд за мореплавством у морському порту здійснюється капітаном морського порту, який очолює службу капітана морського порту. Безпека мореплавства в акваторії морського порту забезпечується адміністрацією морських портів України, власниками морських терміналів і гідротехнічних споруд, судновласниками, іншими суб`єктами господарювання, що провадять свою діяльність у морському порту, відповідно до законодавства і правил, визначених обов`язковими постановами по порту.

Відповідно до частин першої, третьої статті 75 Кодексу торговельного мореплавства України державний нагляд за безпекою мореплавства у морському порту, на підходах до нього та в суміжних акваторіях здійснюється капітаном морського порту. Межі зони нагляду, на яку поширюються повноваження капітана морського порту щодо здійснення ним державного нагляду за безпекою мореплавства, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському і річковому транспорті. Капітан морського порту та служба капітана морського порту діють на підставі положення, яке затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту.

Капітан морського порту підпорядковується керівнику центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському і річковому транспорті (стаття 77 Кодексу торговельного мореплавства України).

Відповідно до підпункту 7 частини першої статті 78 Кодексу торговельного мореплавства України до функцій капітана морського порту належить нагляд за дотриманням вимог щодо порядку заходження суден у морський порт і виходу з морського порту, а також оформлення приходу суден у морський порт і виходу з морського порту.

Статтею 79 Кодексу торговельного мореплавства України передбачено, що розпорядження капітана морського порту з питань забезпечення безпеки мореплавства і порядку в морському порту, що належать до його компетенції, обов`язкові для всіх суден, юридичних і фізичних осіб, які перебувають в акваторії та на території цього морського порту. За порушення законодавства і правил щодо безпеки мореплавства та порядку в морському порту капітан морського порту має право накладати адміністративні стягнення відповідно до закону.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.06.2013 року №430 затверджений Порядок оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту.

Згідно з пунктом 1.1 Порядку №430 дія цього Порядку поширюється на судна, які заходять у морські порти України (крім морських рибних портів), капітанів морських портів, служби капітанів морських портів (далі - Служби) під час виконання ними процедур з оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден із морського порту та оформлення виходу суден із морського порту.

Відповідно до п.3.1 Порядку №430 дозвіл на вихід судна з порту надає капітан морського порту відповідно до Правил контролю суден з метою забезпечення безпеки мореплавства, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 17 липня 2003 року №545, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 23 березня 2004 року за №353/8952, та після перевірки суднових документів, зазначених у пункті 4.3 розділу IV цього Порядку, за умови позитивних результатів контролю судна, а також задовільного морехідного стану судна і готовності до виходу його в море.

Капітан морського порту не дозволяє капітанові судна закордонного плавання виходити з акваторії морського порту без відмітки митного органу в загальній декларації.

Пунктом 3.2 Порядку №430 капітан морського порту повинен відмовити у видачі дозволу на вихід судна з порту в разі: 1

) порушення вимог до суднових документів.

2) несплати встановлених зборів, штрафів та інших платежів.

3) непридатності судна до плавання, а саме: наявності крену судна (понад 5 градусів), а також диференту на ніс, якщо цей диферент не передбачений конструкцією судна або якщо випадок завантаження судна з диферентом на ніс не міститься в Інформації з остійності судна; ненадійного кріплення палубного вантажу;

4) порушення вимог щодо його завантаження, а саме: завантаження судна понад вантажну марку; перевищення кількості людей на борту порівняно із кількістю людей, для яких передбачено рятувальні засоби;

5) порушення вимог щодо укомплектування судна екіпажем або наявності інших недоліків, що становлять загрозу безпеці плавання або здоров`ю людей, які перебувають на судні, або загрозу заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу, а саме: відсутності у членів екіпажу судна відповідних чинних кваліфікаційних документів; неукомплектованості екіпажу відповідно до свідоцтва про мінімальний склад екіпажу, за якого допускається вихід судна в море; перевищення кількості пасажирів на борту порівняно з кількістю, зазначеною у пасажирському свідоцтві; ускладнення вільного доступу до рятувальних засобів, проходів, мірильних трубок, пожежних кранів та водостічних отворів, а також засобів боротьби за живучість судна і місць посадки людей у рятувальні засоби, через неправильне розміщення палубного вантажу, тари, предметів суднового постачання чи іншого майна; відсутності повного комплекту аварійного майна, протипожежних і рятувальних засобів відповідно до встановлених норм; відсутності або несправності суднового водяного протипожежного обладнання, засобів локалізації аварійних розливів нафти, передбачених судновими документами; наявності обставин, що перешкоджають безпечному руху суден у портових водах, в тому числі у разі необхідності усунути аварійне забруднення чи наявності загрози аварійного забруднення нафтою; неготовності екіпажу до боротьби за живучість судна; невідповідності району й умов плавання запланованого рейсу обмеженням, зазначеним у суднових документах; некомплектності або несправності апаратури ГМЗЛБ; відсутності або несправності магнітних компасів, гірокомпаса, ехолота або радіолокаційних станцій та відсутності чинної таблиці девіації магнітного компаса; наявності навігаційних або гідрометеорологічних обставин, що перешкоджають виходу судна з порту; неможливості забезпечення евакуації людей із суднових приміщень; відсутності повного комплекту аварійного майна, протипожежних і рятувальних засобів відповідно до встановлених норм та транспортних небезпек вантажу, зазначених у документах про вантаж; відсутності лоцмана на борту судна, якщо лоцманське проведення для відповідного судна є обов`язковим.

Крім того, згідно п.3.4 Порядку №430 вихід судна з порту без дозволу капітана морського порту забороняється. У разі надходження до капітана порту інформації щодо наявності обмежень з боку контролюючих органів щодо виходу за межі території України судна закордонного прямування капітан порту відмовляє у наданні дозволу на вихід такого судна.

Жодне судно не має права вийти з порту без відповідного оформлення виходу капітаном морського порту, за винятком випадку, якщо судно виходить з порту за стихійних обставин або для надання термінової допомоги судну і людям, які зазнали лиха.

Статтею 41 Кодексу торговельного мореплавства України передбачено, що арешт судна означає будь-яке затримання судна або обмеження в його пересуванні, що здійснюються для забезпечення морських вимог, зазначених у статті 42 цього Кодексу, під час перебування судна в морському порту України. Арешт не включає заходів, що здійснюються для виконання рішень суду чи господарського суду, що набрали чинності.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 9 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

Частинами 7 та 8 статті 153 ЦПК України передбачено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно частини 3 та 4 статті 157 ЦПК України ухвала про арешт морського судна є підставою для затримання судна або обмеження в його пересуванні в порту, де знаходиться або до якого прямує таке судно, до моменту скасування заходів із забезпечення позову у вигляді арешту морського судна. Після вручення копії ухвали про арешт судна капітан морського порту, де знаходиться судно, філія Адміністрації морських портів України в морському порту, де знаходиться судно, відповідні органи Державної прикордонної служби України та митні органи зобов`язані вжити заходів, що унеможливлюють вихід арештованого судна з порту.

Відповідно до частин 1, 4, 5 статі 158 ЦПК суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Частиною 12 статі 153 ЦПК передбачено, що оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Як було зазначено, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.10.2020 року по справі №522/18804/20 було задоволено заяву ОСОБА_1 та накладено арешт на судно «PACIFIC VICTOR» (ІМО 9458456, прапор Гонконгу), що знаходився в акваторії Одеського морського торговельного порту. Зазначену ухвалу суду від 29.10.2020 року по справі №522/18804/20 було отримано капітаном Одеського морського порту під особистий підпис 30.10.2020 року.

Пізніше, 05.11.2020 року Приморським районним судом м.Одеси по справі №522/18804/20 було винесено ухвалу про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 29.10.2020 року по справі №522/18804/20.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою та вважаючи її протиправною, 05.11.2020 року представником позивача було подано до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 05 листопада 2020 року по справі №522/18804/20 про скасування заходів забезпечення позову. Копію апеляційної скарги з відміткою про її прийняття судом було вручено в той же день особисто під підпис капітану Одеського морського порту.

Також, 06.11.2020 року на офіційну електронну пошту відповідача, а саме Управління (служби) Капітана Одеського морського порту () та морського порту була також надіслана заява про присвоєння номеру провадження №22-ц/813/9174/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05.11.2020 року, а також повідомлено про визначення колегії суддів для розгляду скарги.

Водночас, Капітаном Одеського морського порту Цюпком К.Ю. 08.11.2020 року було надано дозвіл на вихід судна «Pacific Victor» (ІМО 9458456, прапор Гонгонгу) у море від 08.11.2020 року №967 та оформлено вихід судна із Одеського морського порту.

З аналізу вищенаведених норм процесуального законодавства та фактичних обставин у сукупності вбачається, що починаючи з моменту оскарження ухвали про скасування забезпечення позову, виконання такої ухвали зупиняється, натомість фактично діють положення первинної ухвали про забезпечення позову (в даному випадку арешт судна), в зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про вчинення капітаном порту протиправних дій щодо надання дозволу на вихід судна «Pacific Victor» (ІМО 9458456, прапор Гонгонгу) у море від 08.11.2020 року, оскільки позивачем 05.11.2020 року було подано апеляційного суду скаргу на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 05 листопада 2020 року по справі №522/18804/20 про скасування заходів забезпечення позову і капітану порту було достеменно відомо про таке оскарження ухвали.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу критичного ставлення до посилань Державної служби морського та річкового транспорту України відносно того, що подання позивачем апеляційної скарги до апеляційного суду не є тотожним з поняттям «оскарження ухвали», оскільки оскарження ухвали, на його думку, відбувається тільки після прийняття судом апеляційної скарги до розгляду та відкриттям апеляційного провадження, оскільки такі твердження ґрунтуються на невірному тлумаченні процесуальних норм Цивільного процесуального Кодексу.

Колегія суддів наголошує, що відлік процедури «оскарження ухвали» саме з дати відкриття апеляційного провадження (а не з часу подання скарги) є безпідставним, оскільки такий відлік нівелював би саму, чітко визначену правову необхідність зупинення виконання ухвали про скасування забезпечення позову (при оскарженні) та частково зводив би нанівець спроможність самого інституту забезпечення позову.

Крім того, колегія суддів вважає правильним не прийняття до уваги в якості підстави для відмови в задоволенні позову посилання відповідача на те, що позивачем в подальшому було відкликано з Приморського районного суду м.Одеси цивільний позов до Компанії «Cloud Jet LTD» («Клауд Джет ЛТД») по справі №522/19756/20, з приводу якого і подавалась заява про забезпечення позову, оскільки зазначені обставини жодним чином не тільки не спростовують протиправність дій Капітана Одеського морського порту (що є предметом розгляду в даній адміністративній справі), а й взагалі не впливають на правову кваліфікацію його дій в межах цієї справи.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної служби морського та річкового транспорту України - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.