Справа № 580/563/22
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2022 року справа № 580/563/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. за участі секретаря судового засідання Овсієнко Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу №580/563/22

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) [позивач, представник позивача адвокат Орленко В.В. не прибули]

до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця 10, м. Київ, 01601, ) [представник відповідача Коваленко О.В. за посадою згідно витягу з ЄДР]

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

24.01.2022 вх. 3441/22 позивач, звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у зарахуванні пільгової вислуги років підполковнику поліції ОСОБА_1 - начальнику 5 відділу (оперативно-технічної розвідки) управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та зарахувати майору поліції підполковнику поліції ОСОБА_1 - начальнику 5 відділу (оперативно-технічної розвідки) управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України до календарної вислуги років, що дає право на призначення пенсії вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 07.04.2007 до 06.11.2015 - загальне 04 роки 03 місяців 14 днів;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок підполковнику поліції ОСОБА_1 - начальнику 5 відділу (оперативно-технічної розвідки) управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України стажу служби в поліції, що дає поліцейському право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 07.04.2007 до 06.11.2015 - загальне 04 роки 03 місяців 14 днів та встановити надбавку за стаж служби в поліції з урахуванням періоду пільгової вислуги років.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду (суддя Нужна А.Г.) від 31.01.2022 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). На підставі розпорядження керівника апарату Черкаського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 №152 здійснено повторний автоматизований розподіл адміністративної справи №580/563/22 - справа передана на розгляд судді Трофімовій Л.В., у зв`язку із чим ухвалою суду 29.03.2022 справу №580/563/22 прийнято до свого провадження. Ухвалою суду від 30.03.2022 здійснено перехід із спрощеного провадження до загального. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів у справі, починаючи з 04.04.2022. Підготовче судове засідання призначене на 14.04.2022 о 14 годині 30 хвилин. 14.04.2022 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 15.04.2022 в режимі відеоконференції.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що позивач у період з 07.04.2007 до 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 по теперішній час - в Національній поліції України, має офіцерське звання «підполковник поліції» - проходить службу на посаді начальника 5 відділу (оперативно-технічної розвідки) управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України. 01.12.2021 позивач звернувся до начальника Департаменту з рапортом, де просив: зарахувати відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262) та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - постанова №393) до календарної вислуги років, що дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з 16.11.2007 до 06.11.2015 - загальне 04 роки 3 місяці 14 днів; здійснити перерахунок відповідно до статті 12 Закону №2262 та пункту 3 постанови № 393 календарної вислуги років, що дає право на призначення пенсії, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 16.11.2007 до 06.11.2015 (04 роки 3 місяці 14 днів); здійснити перерахунок відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон №580) стажу служби позивача в поліції, що дає право на встановлення позивачу надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 10.01.2006 до 07.06.2015 та встановити позивачу відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - постанова №988) надбавку за стаж служби в поліції із урахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період 16.11.2007 до 06.11.2015 (загальне 04 роки 3 місяці 14 днів). Листом від 31.12.2021 відповідачем поінформовано позивача, що згідно з пунктом 3 постанови №393 зазначені у запиті позивача періоди проходження служби частково зараховуються на пільгових умовах до вислуги років з метою призначення пенсії, однак до календарної вислуги років не зараховуються, у зв`язку із чим зазначено про відсутність законних підстав для зарахування до календарної вислуги років позивача вислугу в пільговому обчисленні та здійснення відповідних перерахунків. На переконання позивача, вислуга років позивача у пільговому обчисленні належить зарахуванню до календарної вислуги років, що дає право на призначення пенсії та відповідно до статті 78 Закону №580 на зарахування до стажу служби в поліції із встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, позаяк норми Закону №2262-ХІІ у поєднанні з положеннями Постанови №393 та Постанови № 3720, дають підстави для висновку, що визначальним у можливості пільгового обчислення періоду проходження служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є Закон №2262. Можливість пільгового обчислення періоду проходження служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Порядком, затвердженим постановою № 393. Позивач звертає увагу, що зі змісту Закону №2262 та постанови №393 вбачається, що приписи останніх не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності виключно календарної вислуги.

Відповідач позов не визнав, 18.02.2022 надав до суду відзив на позов, де просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що у Законі №2262 та новій редакції постанови КМУ №393 не передбачена можливість зарахування до календарної вислуги років пільгової вислуги, позаяк міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років, яка має визначальне значення для набуття права на призначення пенсії за вислугу років. Зазначено, що норми пункту 3 постанови №393 суперечать нормам пункту «а» статті 12 Закону № 2262, тому застосуванню належить саме Закон, що відповідно до частини третьої статті 7 КАС України має вищу юридичну силу. Відповідач наголошує, що поняття «вислуга років», яке застосовується в Законі №2262 є тотожним поняттю «вислуга років у поліції», яке наведене у частині четвертій статті 78 Закону №580 та відрізняється від поняття «стаж служби в поліції» (частина перша статті 78 Закону №580), яке має значення для права на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, але безпосередньо не впливає на пенсійні виплати. Станом на даний час не існує об`єктивних передумов для звільнення позивача на пенсію, а перерахунок календарної вислуги років, що дає право на призначення пенсії, нараховується лише з дати наказу про звільнення, у зв`язку із чим вислуга років, що дає право на пенсію, позивачеві наказом не встановлювалася, тому у сторін щодо предмету спору відсутні спірні правовідносини щодо перерахунку позивачу календарної вислуги років, що дає право на призначення пенсії до часу вирішення питання про його звільнення зі служби в поліції о окреслених підстав.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Конституцією України передбачено (частина 2 статті 19), що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з абзацом 2 п. 1 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.91 № 114 до рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ належать особи, які перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ і яким присвоєно спеціальні звання, встановлені законодавством.

Судом з послужного списку позивача (а.с.25-31) встановлено, що позивач у період з 07.04.2007 до 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 до дати подання позову в Національній поліції України, має офіцерське звання «підполковник поліції» на посаді начальника 5 відділу (оперативно-технічної розвідки) управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

01.12.2021 позивач звернувся до відповідача з рапортом, де просив зарахувати вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 07.04.2007 до 06.11.2015, що складає 04 роки 03 місяців 14 днів до календарної вислуги років, що дає право на призначення пенсії та до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

За наслідками розгляду заяви позивача, 31.12.2021 відповідач листом №17212/55/02-2021 повідомив позивача, що до стажу служби позивача в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду, тобто в календарному обчисленні. Відповідно до статті 12 Закону №2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби та мають відповідні календарні роки вислуги. Згідно з пунктом 3 постанови №393 зазначені у запиті позивача періоди проходження служби частково зараховуються на пільгових умовах до вислуги років для призначення пенсії - лише для визначення розміру пенсії, однак до календарної вислуги років не зараховуються, у зв`язку із чим зазначено про відсутність законних підстав для зарахування до календарної вислуги років позивача вислугу в пільговому обчисленні та здійснення відповідних зарахувань/прийняття рішень.

Спірні правовідносини виникли у сфері проходження публічної служби і стосуються правильності визначення відповідачем стажу служби позивача у поліції для встановлення надбавки за вислугу років та визначення додаткової оплачуваної відпустки.

Спеціальним законом, що визначає правові засади організації та діяльності поліції, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в позивача є Закон №580: передбачено (ст.59), що служба в поліції є державною службою особливого характеру, що є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст.60). Згідно зі ст. 78 Закону № 580 стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР. Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення. Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України. 17.07.1992 КМУ прийнято постанову №393 із змінами, що відповідно до преамбули прийнята відповідно до Закону № 2262 (ст.17) та встановлює порядок обчислення стажу (вислуги років) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, що проводиться з метою призначення пенсій відповідно до Закону № 2262, проте не визначає правила встановлення надбавки за вислугу років, тривалості додаткової оплачуваної відпустки під час проходження служби в поліції, як помилково вважає позивач. Суд враховує, що пункт 2 постанови №393 (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) визначає, що до вислуги років поліцейським, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, під час призначення пенсії згідно з пунктом «а» статті 12 Закону №2262 додатково зараховується час навчання у межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби. До вислуги років осіб, зазначених у пункті «ж» статті 12 Закону №2262, додатково зараховується час безперервної роботи (з дня призначення після звільнення із служби в органах внутрішніх справ (міліції) на посадах у Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їх територіальних органах, закладах та установах), що заміщуються державними службовцями, а в закладах освіти, закладах охорони здоров`я та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах.

Суд дійшов висновку, що пункт 2 постанови №393 не є застосовним у вирішенні спірного питання про обчислення стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки в порядку статті 78 Закону №580, позаяк постанова №393 прийнята саме на виконання Закону №2262, тому може бути застосована для визначення вислуги років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ під час призначення пенсії.

Під час вирішення конфлікту про обчислення стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки варто застосовувати вимоги частини 2 статті 78 Закону №580 щодо переліку складових (посад, періодів служби) для визначення стажу служби в поліції.

Матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача про надання довідки та/або підготовки необхідних документів з метою звільнення зі служби та/або з питань призначення пенсії, що визнається учасниками.

Тлумачення частини четвертої статті 78 Закону №580 у контексті реалізації повноважень Кабінету Міністрів України із встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції у зв`язку із застосуванням термінології згідно з постановою №393 є помилковим, позаяк не регулює питання передбачені частиною 2 ст. 78 Закону №580. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 520/903/19, від 31.03.2020 у справі № 520/2067/19.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України під час вибору і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у справі № 520/903/19 ЄДРСР 85774425 зазначив, що під час вирішення питання щодо обчислення стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, необхідно застосовувати частину 2 статті 78 Закону України «Про національну поліцію», де встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу. Верховний Суд у постанові від 27.03.2020 у справі №569/727/17 зазначив, що аналіз норм Закону № 2262 дає підстави для висновку про те, що законодавець розмежовує такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років»: до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж враховується під час призначенні пенсії (як правило впливає на розмір пенсії); для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років.

Пільгове обчислення періоду проходження служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема порядком №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, що визначена у законодавчому порядку. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а. Верховний Суд в постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а зазначив: з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262 у частині призначення пенсії за вислугу років, враховуючи пільгове нарахування стажу, вважав за необхідне відступити від правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17 та зазначив, що визначальним для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років.

Вислуга років у розумінні закону №2262 враховується саме у її пільговому обчисленні, але лише у випадках визначення права особи на пенсію за вислугу років за цим законом. Стаж служби в поліції, що надає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки визначається Законом №580, позаяк частина 2 статті 78 не передбачає зарахування до такого стажу пільгової вислуги років.

У пункті 10 розділу III Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженого наказом МВС України від 23.11.2016 №1235, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2016 за №1668/29798 передбачено, що у випадку видання наказу про звільнення працівника зі служби в поліції в наказі органу поліції зазначаються стаж служби в поліції, вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги під час звільнення зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати.

Відповідно до матеріалів справи позивач, як на час звернення до відповідача, так і на час звернення до суду з позовом у цій справі перебуває на посаді начальника 5 відділу (оперативно-технічної розвідки) управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про обчислення стажу з метою призначення пенсії за таких обставин не йдеться.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.11.2015 у справі № п/800/259/15 (ЄДРСР 54398764) бездіяльність це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, що виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.

Доводи і аргументи позивача не свідчать про протиправну бездіяльність відповідача у зв`язку із відмовою у зарахуванні пільгової вислуги років до календарної вислуги років позивача та до стажу служби в поліції з метоюнадання додаткової оплачуваної відпустки не встановлено.

Суд критично оцінює твердження позивача щодо релевантної судової практики у спірних відносинах, позаяк у справі №805/3923/18-а (ЄДРСР 95277911) йдеться про протиправність дій щодо відмови в оформленні та наданні необхідних документів до органу ПФУ для призначення пенсії.

Визначення обсягу вимог, що належать судовому захисту є диспозитивним правом позивача. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Позовні вимоги спрямовані на захист фактично не порушених прав позивача, позаяк відсутня обов`язкова передумова такого обчислення стажу, що передбачена статтею 12 Закону №2262 наказ про звільнення позивача зі служби в поліції з метою виходу на пенсію.

Судом не встановлено порушення вимог чинного національного законодавства відповідачем під час обчислення стажу служби позивача в поліції під час проходження публічної служби з метою виплати надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки за стаж служби у контексті критеріїв за частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Заперечення відповідача та практика ВС у подібних відносинах слугують переконанню у правильності підходу застосування принципів належного урядування і норм права з боку відповідача у обчисленні стажу служби позивача в поліції згідно вимог статті 78 Закону №580, тому позовні вимоги задоволенню не належать.

ЄСПЛ у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України, № 4909/04, пункт 58 зазначив, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 ЄКПЛ зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі Ruiz Torija проти Іспанії від 09.12.1994, № 303-A, пункт 29).

Враховуючи, що позивачеві відмовлено у задоволенні позовних вимог, відсутні підстави для розподілу судових витрат згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України [вул. Академіка Богомольця 10, м. Київ, 01601, ].

Судове рішення складене 22.04.2022.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА