Справа № 340/1428/22
Суддя: В.В. Науменко
Дата ухвалення: 2022-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/1428/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Науменка В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

до відповідача: Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області (вул. Генерала Родимцева, 102, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25004, )

про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 311451 від 02 лютого 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що, на думку позивача, відповідачем помилково застосовано положення ст. 48, абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки особиста картка водія до цифрового тахографа не є обов`язковим документом у розумінні ст. 48 Закону.

Ухвалою суду від 22.02.2022 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою суд встановив відповідачу порядок та строки для подання до суду відзиву на позов та доказів, необхідних для вирішення справи (а.с.16).

До суду від відповідача 29.03.2022 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні та зазначає про обґрунтованість винесення оспорюваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу (а.с. 20-26).

Позивач правом подачі відповіді на відзив не скористався.

Дослідивши надані сторонами матеріали та з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, в т.ч. державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою КМУ від 11.02.2015р. №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до п. 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому Постановою КМУ від 08.11.2006р. №1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що посадовим особам відповідача проводилась перевірка на автодорозі «Київ-Одеса», ділянка шляху 210 км+450 м.

11.12.2021р. в ході перевірки було зупинено належний позивачеві автотранспортний засіб RENAULT, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом №319518 від 11.12.2021 та встановлено порушення, яке полягало у відсутності обов`язкових документів, передбачених ст. 48 «Про автомобільний транспорт» - особистої картки водія до цифрового тахографа (а.с.28).

02.02.2022р. відповідачем прийнято постанову №311451 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до позивача на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 17000 грн. (а.с.27).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд дійшов наступних висновків.

Статтею 48 Закону України від 05.04.2001 № 2344-III Про автомобільний транспорт (далі Закон № 2344-III) передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз положень ст. 48 Закону № 2344-III свідчить про відсутність у передбаченому нею переліку документів особистої картки водія до цифрового тахографа, який за своїм змістом і не може бути документом, на підставі якого виконуються вантажні перевезення, хоча наведений у ст. 48 Закону перелік обов`язкових документів і не є вичерпним.

Водночас, обов`язок ведення реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарт, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу передбачено статтею 53 Закону № 2344-III, яка визначає порядок організації міжнародних перевезень пасажирів і вантажів.

Відповідно до частини 8 статті 53 Закону № 2344-III, водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Згідно з абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що управління транспортними засобами без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку є окремо виділеною підставою для притягнення до відповідальності саме за абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III, тобто є спеціальною нормою закону.

Така норма закону передбачає санкцію у вигляді накладення штрафу у розмірі, значно меншому, ніж за порушення, передбачені абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III, за яким у даному випадку притягнуто позивача до відповідальності, крім цього така відповідальність передбачена саме за здійснення міжнародних перевезень, що є обов`язковою умовою.

Таким чином, обов`язок ведення реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарт, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також відповідальність за недотримання вказаних вимог покладено на водіїв, які здійснюють міжнародні автомобільні перевезення.

Судом встановлено, що позивачем вантажні перевезення здійснювались саме в межах України і є внутрішніми.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що відповідач дійшов помилкового висновку про відсутність у позивача документів, передбачених ст. 48 «Про автомобільний транспорт» та можливості застосування до нього адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III, через що позовні вимоги є обґрунтованими.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області (вул. Генерала Родимцева, 102, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25004, ) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №311451 від 02 лютого 2022 року.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору у розмірі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. Науменко