Справа № 380/11691/21
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2022-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів з Пенсійного фонду України, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Головне управління ДПС у Львівській області, Міністерство соціальної політики України.

Обставини справи:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з вимогами стягнути з Пенсійного фонду України кошти у розмірі 16000,00 грн з яких:

- 8000,00 грн - одноразова матеріальна допомога застрахованим особам;

- 8000,00 грн - допомога застрахованим особам, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Головне управління ДПС у Львівській області, Міністерство соціальної політики України.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 12.07.2002 року, здійснює господарську діяльність як ФОП 2 групи зі ставкою єдиного податку 20% розміру мінімальної заробітної плати. Основним видом економічної діяльності є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (КВЕД 56.10).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 у справі №1.380.2019.004393 визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Львівській області щодо не відображення в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відомостей щодо сплати суми грошових коштів у розмірі 10498,61 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 12.05.2015, винесеною Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС, та суми грошових коштів у розмірі 19794,39 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 15.06.2015, винесеною Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС. Визнано протиправними та скасовано вимоги Головного управління ДФС у Львівській області від: 26.09.2016 № ф-3299-17 У, 04.11.2016 № Ф-3299-17, 12.01.2017 № Ф-3299-17, від 03.10.2017 № Ф-3299-17, 04.12.2017 № Ф-3299-17, 07.02.2018 № Ф-3299-17, 12.11.2018 № Ф-3299-17, 14.01.2019 № Ф-3299-17, 14.05.2019 № Ф-3299-17, 03.07.2019 № Ф-3299-17. Зобов`язано Головне управління ДФС у Львівській області внести зміни до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме відобразити сплачену суму грошових коштів у розмірі 10498,61 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 12.05.2015 року, винесеною Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС та суму грошових коштів у розмірі 19794,39 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 15.06.2015 року, винесену Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 року рішення Львівського окружного адміністративного суду залишено без змін.

Головним управлінням ДПС у Львівській області не виконано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 у справі №1.380.2019.004393 навіть в порядку примусовому виконання, через органи державної виконавчої служби.

Невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 у справі №1.380.2019.004393 призвело до того, що податковий орган надалі продовжує допускати протиправну бездіяльність та не відображає в облікових даних інформаційної системи органів доходів і зборів в інтегрованих картках факт сплати грошових коштів у розмірі 30293,00 грн., які були спрямовані на погашення заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що в свою чергу має наслідком порушення права позивача на отримання допомоги з Державного бюджету України, під час дії карантину на території України.

Позивач зазначає, що має право на отримання одноразової матеріальної допомоги за 2020 рік та матеріальної допомоги за 2021 рік, відповідно до Закону України «Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб`єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1071-IX від 04.12.2020 року та Закону України «Про надання допомоги застрахованим особам на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1358- IX від 30.03.2021 року, проте, Головним управлінням ДПС у Львівській області не здійснено передбачувані дії, які направлені на внесення змін до інтегрованої картки платника, тому, портал «Дія» повідомив, що позивач не може отримати допомогу, оскільки відсутня сплата ЄСВ у 2020 році менше ніж за 6 місяців.

Зазначає, що надання одноразової матеріальної допомоги здійснюється за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті за програмою «Надання Пенсійним фондом України одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам, які можуть втратити доходи у разі повної заборони сфери їх діяльності внаслідок посилення обмежувальних заходів, за рахунок коштів фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SАRS-СоV-2, та її наслідками.

У відповідності до п. 5 Порядку надання одноразової матеріальної допомоги, виплата одноразової матеріальної допомоги здійснюється на підставі заяви про надання одноразової матеріальної допомоги, поданої застрахованою особою у період до 31 грудня 2020 року включно. Заява формується та подається застрахованою особою, яку ідентифіковано шляхом використання кваліфікованого електронного підпису, електронної системи ідентифікації «Bank ID» чи іншого засобу ідентифікації особи, який дає можливість однозначно ідентифікувати заявника, в електронній формі через Єдиний державний веб-портал електронних послуг «Портал Дія», у тому числі з використанням мобільного додатка Порталу Дія.

Для перевірки інформації, повідомленої застрахованою особою у заяві, Пенсійний фонд України на підставі відомостей, що обробляються у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, про страхувальників та застрахованих осіб формує та передає Мінцифри інформацію про застрахованих осіб, зазначених у пункті 2 цього Порядку, що містить актуальні на дату та час її формування відомості, що обробляються в реєстрі.

Пунктом 8 Порядку надання одноразової матеріальної допомоги визначено, що перевірка інформації, повідомленої застрахованою особою у заяві, здійснюється під час її формування та подання заяви на відповідність вимогам надання одноразової матеріальної допомоги, передбаченим Законом, із використанням програмних засобів Порталу Дія, у тому числі шляхом автоматичного порівняння з інформацією, переданою згідно з пунктом 7 цього Порядку, про страхувальників та застрахованих осіб та яка обробляється у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У відповідності до п. 9 Порядку надання одноразової матеріальної допомоги, списки на виплату одноразової матеріальної допомоги формуються Мінцифри на підставі поданих заяв після перевірки інформації згідно з пунктами 7 і 8 цього Порядку та надаються Мінцифри Пенсійному фонду України один раз на день, не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після дня подання заяви застрахованою особою.

Пенсійний фонд України передає Мінсоцполітики заявку на перерахування коштів для виплати одноразової матеріальної допомоги наступного робочого дня після одержання списків на виплату одноразової матеріальної допомоги.

Пенсійний фонд України здійснює перерахування коштів для виплати одноразової матеріальної допомоги за списками на виплату, зазначеними у пункті 9 цього Порядку, в межах сум, які надійшли від Мінсоцполітики, не пізніше ніж протягом наступного операційного дня після їх надходження. Застрахована особа, яка має право на отримання одноразової матеріальної допомоги у період до 31 грудня 2020 року в електронній формі через Портал Дія формує та подає заяву. В той час, Пенсійний фонд України формує та передає Мінцифри інформацію про застрахованих осіб на підставі відомостей, що обробляються у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Інформація, зазначена застрахованою особою у заяві, автоматично порівнюється з інформацією, переданою ОСОБА_3 про страхувальників та застрахованих осіб, яка обробляється у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вважаючи, що Пенсійним фондом України були порушені права позивача на отримання одноразової матеріальної допомоги за 2020 у розмірі 8000,00 грн. та матеріальної допомоги за 2021 у розмірі 8000,00 грн. позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 21 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою залучено у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Львівській області та Міністерство соціальної політики України.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що згідно із п. 5 Порядку № 1233 виплата одноразової матеріальної допомоги здійснюється на підставі заяви про надання одноразової матеріальної допомоги, поданої застрахованою особою у період до 31.12.2020 включно.

Згідно з п. 9 та п. 10 Порядку № 1233 списки на виплату одноразової матеріальної допомоги формуються Мінцифри на підставі поданих заяв після перевірки інформації згідно з пунктами 7 і 8 цього Порядку та надаються Мінцифри Пенсійному фонду України один раз на день, не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після дня подання заяви застрахованою особою. Пенсійний фонд України передає Мінсоцполітики заявку на перерахування коштів для виплати одноразової матеріальної допомоги наступного робочого дня після одержання списків на виплату одноразової матеріальної допомоги, але не пізніше 5 січня 2021 року, отже, встановлено послідовний алгоритм дій для отримання одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам.

Аналогічний послідовний алгоритм дій для виплати допомоги застрахованим особам визначений, зокрема, ст. 3 Закону № 1358 та п. 7, 10-14 Порядку 328.

Подання позову до Пенсійного фонду України про стягнення коштів не є тотожним виплаті матеріальної допомоги застрахованим особам та допомоги застрахованим особам за своєю суттю та порядком дій.

Таким чином, вважає, що вимога позивача про стягнення з Пенсійного фонду України коштів заявлена в порушення вищенаведених норм щодо використання коштів Фонду та не узгоджується з положеннями законодавства щодо механізму отримання одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам та допомоги застрахованим особам.

Зазначає, що неможливість подання заяв, встановлених ч. 3 ст. 2 Закону №1071 та ч. 1 ст. 3 Закону № 1358, пов`язує із спірними правовідносинами між позивачем та органом податкової служби.

Таким чином, позов про стягнення коштів може бути заявлений до органу податкової служби діями чи рішеннями якого завдано матеріальної шкоди, в порядку цивільного судочинства (ст. 1173 ЦК України), тому вважає, що позов про стягнення коштів заявлений до неналежного відповідача.

Щодо подання заяви на виплату одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам, передбаченої Законом № 1071, зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону №1071 надання державою соціальної підтримки застрахованим особам у вигляді одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам здійснюється на підставі самостійного звернення такої фізичної особи у порядку, визначеному статтею 2 цього Закону. Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону № 1071 виплата одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам здійснюється на підставі заяв застрахованих осіб, поданих ними в електронній формі з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг.

У заяві про виплату одноразової матеріальної допомоги застрахованими особами зазначається: прізвище, ім`я, по батькові особи, її дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); адреса місця проживання; підтвердження відповідності застрахованої особи положенням цього Закону; номер банківського рахунка для виплати одноразової матеріальної допомоги - за стандартом IBAN.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1233 виплата одноразової матеріальної допомоги здійснюється на підставі заяви про надання одноразової матеріальної допомоги, поданої застрахованою особою у період до 31.12.2020 включно. Заява формується та подається застрахованою особою, яку ідентифіковано шляхом використання кваліфікованого електронного підпису, електронної системи ідентифікації «Bank ID» чи іншого засобу ідентифікації особи, який дає можливість однозначно ідентифікувати заявника, в електронній формі через Єдиний державний веб-портал електронних послуг «Портал Дія», у тому числі з використанням мобільного додатка Порталу Дія.

Заява вважається поданою у разі заповнення ідентифікованою особою всіх полів форми. Доказів подання до 31.12.2020 заяви на виплату одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам, відповідно до вищенаведених норм, позивачем не надано, отже твердження позивача, що вона зверталася у грудні 2020 року з відповідною заявою на «Портал Дія» нічим не підтверджено.

Щодо отримання допомоги застрахованим особам фізичними особами - підприємцями, передбаченої Законом № 1358, зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 Закону № 1358 допомога не надається фізичним особам -підприємцям, які є застрахованими особами:

- державна реєстрація яких на останній день місяця, який передує місяцю, в якому подається звернення, становить менше трьох місяців;

- які за останній звітний рік сплатили єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за себе менше ніж за шість місяців;

- основний вид економічної діяльності яких, заявлений першим у відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на останній день місяця, який передує місяцю, в якому подається звернення, не відносився до Переліку видів економічної діяльності;

- які є найманими працівниками та фізичними особами - підприємцями одночасно;

- підприємницька діяльність яких на останній день місяця, який передує місяцю, в якому у відповідному регіоні запроваджені додаткові обмежувальні протиепідемічні заходи, пов`язані із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, припинена.

Позивачу було відмовлено у прийнятті заяви на виплату допомоги, у зв`язку з наявністю інформації, що у 2020 році позивач сплатив єдиний внесок менше ніж за шість місяців.

Адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (збір, ведення, облік) здійснюють податкові органи. Відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі, зокрема, відомостей з Реєстру страхувальників.

Відповідно до п. 9 Порядку № 328 для перевірки інформації, зазначеної застрахованою особою в заяві, Пенсійний фонд України на підставі відомостей, що обробляються у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру про застрахованих осіб та на підставі інформації ДПС про страхувальників, яка поновлюється щомісяця до 5 числа, формує та передає Мінцифри інформацію про застрахованих осіб, зазначених у пунктах 2 і 4 цього Порядку, що містить актуальні відомості на дату та час її формування.

В Реєстрі страхувальників обліковується інформація про наявність заборгованості по сплаті позивачем єдиного внеску, що не заперечується позивачем у позовній заяві.

Враховуючи наведене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Міністерство соціальної політики України надало письмові пояснення, щодо заявленого позову, в яких зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки, надання одноразової матеріальної допомоги відповідно до Закону № 1071 та допомоги відповідно до Закону № 1358 здійснювалась на підставі заяви застрахованої особи, поданої нею в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг «Портал Дія».

Перевірка інформації, повідомленої застрахованою особою у заяві, здійснювалась програмними засобами Порталу Дія на підставі відомостей про страхувальників та застрахованих осіб, що обробляються у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та передаються Пенсійним фондом України Мінцифри.

Подання заяв на отримання допомоги застрахованим особам в інший спосіб, ніж з використанням Порталу Дія, та в інші терміни чинним законодавством не передбачено.

Потрібно зазначити, що Мінсоцполітики фінансувало узагальнені заявки на перерахування коштів (що не містили інформації щодо конкретних осіб), які надавалися Пенсійним фондом України. Кошти для виплати застрахованим особам перераховувались Мінсоцполітики на окремий рахунок Пенсійного фонду України, відкритий в АТ «Ощадбанк». Тому, відсутні факти порушення прав позивача з боку Мінсоцполітики, отже, вбачається, що Мінсоцполітики не порушувало прав позивача та діяло у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, Міністерство соціальної політики України просить суд відмовити в задоволенні позову.

Представником позивача надано відповідь на відзив, відповідно до якого просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з Пенсійного фонду України допомогу у розмірі 16000,00 грн.

Головним управлінням ДПС у Львівській області надано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, обґрунтовуючи наступним, згідно з Положенням в органах Казначейства було відкрито територіальним органам Міндоходів небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 «Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування» у розрізі категорій платників, визначених Законом, для зарахування та розподілу коштів єдиного внеску та фінансових санкцій. Страхові кошти, що сплачувалися страхувальниками, зараховувались на рахунки 3719, відкриті на ім`я податкових органів в управліннях (відділеннях) Казначейства.

Відповідно до пункту 4.2 розділу IV Положення Головним управлінням Казначейства щоденно надавались виписки з рахунків 3719 у вигляді електронного реєстру розрахункових документів, відомості про рух страхових коштів на аналітичних рахунках 3719 у вигляді технологічних файлів @Е . На підставі цих документів дані про надходження єдиного внеску відображалися територіальними податковими органами в інтегрованих картках платників.

Кошти, зазначені у позові ОСОБА_1 , не відображені в картці платника, оскільки суми коштів 10498,61 грн. за вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3299-17у від 12.05.2015 та 19794,39 грн. за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 15.06.2015 не знайдено ні у відомостях про рух страхових коштів на аналітичних рахунках 3719, ні у виписках з рахунків 3719 у реєстрах розрахункових документів.

З метою належного виконання рішення суду Головне управління ДПС у Львівській області неодноразово зверталося в Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області стосовно підтвердження інформації щодо зарахування сум надходжень єдиного внеску в розмірі 10498,61 грн. та 19794,39 грн., однак орган Казначейства не зміг підтвердити зарахування зазначених грошових коштів на відповідні рахунки без усіх необхідних реквізитів платіжних доручень чи квитанцій, які служили підставою їх перерахування (в тому числі рахунок отримувача коштів, дати платіжних доручень чи квитанцій та суми платежу).

Положенням про рух коштів єдиного внеску податковим органам для обліку сум надходжень єдиного внеску інших документів, ніж інформація від органів Казначейства про зарахування страхових коштів, не визначено.

ГУ ДПС у Львівській області листом від 08.07.2021 №4155/8/13-01-12-05-12 звернулося до ДПС України з проханням надати роз`яснення щодо механізму виконання судових рішень про відображення надходження коштів в інтегрованих картках платників податків без факту зарахування коштів до відповідних бюджетів, на який отримано відповідь, що від органів Казначейства у 2015 році не надходила інформація про сплату єдиного внеску ОСОБА_1 в сумі 10498,61 грн. за вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3299-17у від 12.05.2015 року та в сумі 19794,39 грн. за вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3299-17у від 15.06.2015 року та що визначений наказом Мінфіну порядок обліку сплачених платником страхових коштів не передбачає використання інших документів, ніж інформація Казначейства.

Оскільки в ІТС «Податковий блок» відсутні технічні можливості щодо виконання зазначеного рішення суду (а саме відображення в ІКП сплати коштів у випадку відсутності зарахування грошових коштів на відповідні рахунки), а судові рішення є обов`язковими для виконання, з метою належного виконання рішення суду управління електронних сервісів ГУ ДПС у Львівській області вчергове звернулося в ДПС України листом від 29.07.2021 №4566/8/13-01-12-05-12 з проханням розглянути наведену проблему та передбачити технічну можливість проведення в інформаційній системі податкових органів таких судових рішень.

Враховуючи наведене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та,-

встановив:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 12.07.2002 року зареєстрована, як фізична особа-підприємець, що підтверджується безкоштовним запитом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно відомостей ЄДР основним видом діяльності ОСОБА_1 є - «Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного з/харчування» код КВЕД-56.10, про що також зазначено в Ідентифікаційних даних ДПС.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 у справі №1.380.2019.004393 визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Львівській області щодо не відображення в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відомостей щодо сплати суми грошових коштів у розмірі 10498,61 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 12.05.2015, винесеною Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС, та суми грошових коштів у розмірі 19794,39 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 15.06.2015, винесеною Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС. Визнано протиправними та скасовано вимоги Головного управління ДФС у Львівській області від: 26.09.2016 № ф-3299-17 У, 04.11.2016 № Ф-3299-17, 12.01.2017 № Ф-3299-17, від 03.10.2017 № Ф-3299-17, 04.12.2017 № Ф-3299-17, 07.02.2018 № Ф-3299-17, 12.11.2018 № Ф-3299-17, 14.01.2019 № Ф-3299-17, 14.05.2019 № Ф-3299-17, 03.07.2019 № Ф-3299-17. Зобов`язано Головне управління ДФС у Львівській області внести зміни до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме відобразити сплачену суму грошових коштів у розмірі 10498,61 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 12.05.2015 року, винесеною Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС та суму грошових коштів у розмірі 19794,39 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 15.06.2015 року, винесену Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 року рішення Львівського окружного адміністративного суду залишено без змін, у зв`язку з чим, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 року у справі №1.380.2019.004393 набрало законної сили 20.02.2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 01.04.2020 року касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 року у справі №1.380.2019.004393, в порядку п. 1 ч. 5 ст. 332 Кодексу адміністративного судочинства України, повернуто скаржнику.

08.05.2020 року Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи у справі №1.380.2019.004393.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного судом від 15.06.2020 року замінено боржника у виконавчих листах № 1.380.2019.00439 від 08.05.2020 з Головного управління ДФС у Львівській області () на його правонаступника Головне управління ДПС у Львівській області ().

31.07.2020 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження №62643990 на виконання виконавчого листа №1.380.2019.004393 від 08.05.2020 року.

В межах виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову від 10.11.2020 року про накладення штрафу на боржника за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

15.12.2020 року за повторне невиконання рішення боржником без поважних причин, старшим державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі. Постановою також зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

04.01.2021 року державним виконавцем скеровано в Головне управління Національної поліції у Львівській області подання (повідомлення) про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно боржника за ознаками складу злочину, передбаченого статтею 382 КК України.

10.03.2021 року державним виконавцем на підставі ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

20.04.2021 року ОСОБА_1 в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг «Портал Дія» звернулася з заявкою на компенсацію зарплати працівникам, проте, «Портал Дія» повідомив, що «Ви сплатили у 2020 році ЄСВ за себе менше ніж за 6 місяців, тому не можете отримати допомогу».

30.06.2021 року ОСОБА_6 звернулась із письмовою заявою до Відділу поліції № 2 Львівського РУП Головного управління Національної поліції у Львівській області про вчинення кримінального правопорушення працівниками ДПС у Львівській області.

01.07.2021 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та присвоєно номер кримінального провадження: 0000409.

Спірні правовідносини виникли щодо наявності права у ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця на отримання одноразової матеріальної допомоги за 2020 рік та матеріальної допомоги за 2021 рік в період карантину, враховуючи невиконання з боку Головного управління ДПС у Львівській області рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 у справі № 1.380.2019.004393, яким серед іншого зобов`язано Головне управління ДФС у Львівській області внести зміни до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме відобразити сплачену суму грошових коштів у розмірі 10498,61 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 12.05.2015 року, винесеною Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС та суму грошових коштів у розмірі 19794,39 грн., яка була сплачена за вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3299-17у від 15.06.2015 року, винесену Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС.

Невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 у справі № 1.380.2019.004393 в частині внесення змін до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, спричинили наявність заборгованості зі сплати ЄСВ у 2020 році, та підставою для ненадання матеріальної допомоги.

ОСОБА_1 вважаючи, що Пенсійний фонд України, на якого Порядком надання одноразової матеріальної допомоги покладено обов`язок здійснення перерахування коштів для виплати одноразової матеріальної допомоги, порушив його права, оскільки не сформував та не передав Мінцифри інформацію про застрахованих осіб на підставі відомостей, що обробляються у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальної допомоги у розмірі 16000,00 грн.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

10.12.2020 набрав чинності Закон України від 04.12.2020 №1071-ІХ «Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб`єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зі змісту якого вбачається, що соціальна підтримка у 2020-2021 роках полягає в соціальному захисті застрахованих осіб та наданні допомоги суб`єктам господарювання (юридичним особам, фізичним особам підприємцям) на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - соціальна підтримка).

Законом №1071-ІХ запроваджено таку форму соціальної підтримки застрахованих осіб та суб`єктів господарювання як одноразова матеріальна допомога застрахованим особам одноразова виплата держави у зв`язку із втратою частини заробітної плати найманими працівниками суб`єктів господарювання, робота яких тимчасово зупинена внаслідок запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів, встановлених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі обмежувальні протиепідемічні заходи, пов`язані із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)), та у зв`язку із втратою частини доходу фізичними особами підприємцями, економічна діяльність яких тимчасово зупинена внаслідок запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Надання державою соціальної підтримки застрахованим особам у вигляді одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам здійснюється в порядку, визначеному ст. 2 Закону №1071-ІХ.

Так, застрахована особа має право на отримання одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам у розмірі вісім тисяч гривень. При цьому застрахована особа, що має право на отримання зазначеної допомоги, має бути найманим працівником суб`єкта господарювання, основний вид економічної діяльності якого заявлений першим у відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 31 жовтня 2020 року та відповідає визначеним у Переліку видів економічної діяльності, або фізичною особою - підприємцем, основний вид економічної діяльності якого заявлений першим у відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 31 жовтня 2020 року та відповідає визначеним у Переліку видів економічної діяльності (ч. 1 ст. 2 Закону №1071-ІХ).

Пунктом 2 частини 2 статті 2 Закону №1071-ІХ передбачено, що одноразова матеріальна допомога застрахованим особам не надається фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами:

- державна реєстрація яких на дату набрання чинності цим Законом становить менше трьох місяців;

- які на дату набрання чинності цим Законом сплатили у 2020 році єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за себе менше ніж за три місяці;

- основний вид економічної діяльності яких на 31 жовтня 2020 року не відносився до Переліку видів економічної діяльності;

- які є найманими працівниками та фізичними особами - підприємцями одночасно;

- підприємницька діяльність яких на дату набрання чинності цим Законом, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, припинена.

Відповідно до ч. 3 статті 2 Закону №1071-ІХ виплата одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам здійснюється на підставі заяв застрахованих осіб, поданих ними в електронній формі з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг.

У заяві про виплату одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам зазначається: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, її дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); адреса місця проживання; підтвердження відповідності застрахованої особи положенням цього Закону; номер банківського рахунка для виплати одноразової матеріальної допомоги - за стандартом IBAN.

Перевірка інформації, повідомленої застрахованою особою у заяві про виплату одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам, здійснюється програмними засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг на підставі відомостей, що обробляються у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про страхувальників та застрахованих осіб, та передаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, центральному органу виконавчої влади, що формує державну політику у сфері цифровізації (ч. 4 ст. 2 Закону №1071-ІХ).

На підставі ч. 5 ст. 2 Закону №1071-ІХ перерахування коштів для виплати одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, за списками на виплату, наданими центральним органом виконавчої влади, що формує державну політику у сфері цифровізації, в межах сум, які надійшли від головного розпорядника відповідної бюджетної програми, не пізніше наступного операційного дня після їх надходження.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, подає списки на виплату одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам уповноваженому Кабінетом Міністрів України банку для проведення платежів, який перераховує кошти застрахованим особам не пізніше наступного операційного дня після їх надходження.

Виплата одноразової матеріальної допомоги застрахованій особі проводиться уповноваженим банком на банківський рахунок (у форматі IBAN), зазначений у заяві застрахованої особи.

Суми невиплаченої одноразової матеріальної допомоги до кінця бюджетного року повертаються до Державного бюджету України через рахунок головного розпорядника бюджетної програми, відкритий у Державній казначейській службі України.

Частиною 7 статті 2 Закону №1071-ІХ визначено, що порядок подання та форма заяви про виплату одноразової матеріальної допомоги, порядок формування та перевірки відомостей, а також порядок перерахування та строки надання одноразової матеріальної допомоги, її повернення та стягнення у разі подання застрахованою особою недостовірних даних встановлюються Кабінетом Міністрів України.

09.04.2021 року набрав чинності Закон України від 30.03.2021 № 1358-IX «Про надання допомоги застрахованим особам на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», який спрямований на підтримку застрахованих осіб у зв`язку із запровадженням на території окремих адміністративно-територіальних одиниць з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, обмежувальних протиепідемічних заходів, що призвели до тимчасового зупинення діяльності суб`єктів господарювання.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Закону України № 1358-IX зупинено дію Закону України «Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб`єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в частині надання соціальної підтримки у формі одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам.

Законом №1358-ІХ запроваджено допомогу застрахованим особам з Державного бюджету України та з місцевих бюджетів у зв`язку із втратою частини заробітної плати найманими працівниками суб`єктів господарювання, робота яких тимчасово зупинена внаслідок запровадження у 2021 році, починаючи з лютого, обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території окремих адміністративно-територіальних одиниць гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - додаткові обмежувальні протиепідемічні заходи, пов`язані із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та у зв`язку із втратою частини доходу фізичними особами - підприємцями, економічна діяльність яких тимчасово зупинена внаслідок запровадження додаткових обмежувальних протиепідемічних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Надання державою соціальної підтримки застрахованим особам у вигляді допомоги застрахованим особам здійснюється в порядку, визначеному ст. 2 Закону №1358-ІХ.

Так, застрахована особа має право на отримання допомоги застрахованим особам у розмірі вісім тисяч гривень за рахунок коштів Державного бюджету України. При цьому застрахована особа, що має право на отримання допомоги, передбаченої цим Законом, має бути найманим працівником суб`єкта господарювання, основний вид економічної діяльності якого заявлений першим у відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на останній день місяця, який передує місяцю, в якому подається звернення на отримання допомоги, та відповідає видам, визначеним у Переліку видів економічної діяльності, або фізичною особою - підприємцем, основний вид економічної діяльності якого заявлений першим у відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на останній день місяця, який передує місяцю, в якому подається звернення на отримання допомоги, та відповідає видам, визначеним у Переліку видів економічної діяльності (ч. 1 ст. 2 Закону №1358-ІХ).

Пунктом 2 частини 2 статті 2 Закону №1358-ІХ передбачено, що допомога застрахованим особам не надається фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами:

- державна реєстрація яких на останній день місяця, який передує місяцю, в якому подається звернення, становить менше трьох місяців;

- які за останній звітний рік сплатили єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за себе менше ніж за шість місяців (крім осіб, які звільнені від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»);

- основний вид економічної діяльності яких, заявлений першим у відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на останній день місяця, який передує місяцю, в якому подається звернення, не відносився до Переліку видів економічної діяльності;

- які є найманими працівниками та фізичними особами - підприємцями одночасно;

- підприємницька діяльність яких на останній день місяця, який передує місяцю, в якому у відповідному регіоні запроваджені додаткові обмежувальні протиепідемічні заходи, пов`язані із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, припинена.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №1358-ІХ надання допомоги застрахованим особам здійснюється на підставі заяви застрахованої особи, поданої нею в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг.

Застрахована особа має право звернутися із заявою про надання допомоги застрахованим особам протягом 30 днів із дня запровадження на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці додаткових обмежувальних протиепідемічних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

У заяві про надання допомоги застрахованим особам заявниками зазначаються: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, її дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); адреса реєстрації місця проживання заявника; номер банківського рахунка заявника для виплати допомоги - за стандартом IBAN; підтвердження відповідності застрахованої особи вимогам цього Закону; надання згоди заявником на обробку персональних даних відповідно до закону.

Порядок подання та форма заяви про надання допомоги застрахованим особам на період запровадження додаткових обмежувальних протиепідемічних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), визначаються Кабінетом Міністрів України.

Перевірка інформації, повідомленої застрахованою особою у заяві про надання допомоги застрахованим особам, здійснюється програмними засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг на підставі відомостей, що обробляються у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про страхувальників та застрахованих осіб та передаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері цифровізації (ч. 2 ст. 3 Закону № 1358-IX).

Перелік страхувальників, робота (економічна діяльність) яких тимчасово зупинена внаслідок запровадження на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці додаткових обмежувальних протиепідемічних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), визначається за даними реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що передаються центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Частиною 3 статті 3 Закону № 1358-IX перерахування коштів для надання допомоги застрахованим особам з Державного бюджету України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, за списками надання, наданими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері цифровізації, в межах сум, які надійшли від головного розпорядника відповідної бюджетної програми, не пізніше наступного операційного дня після їх надходження.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, подає списки для надання допомоги застрахованим особам з Державного бюджету України уповноваженому Кабінетом Міністрів України банку для проведення платежів, який перераховує кошти застрахованим особам не пізніше наступного операційного дня після їх надходження.

Виплата такої допомоги застрахованій особі здійснюється уповноваженим банком на банківський рахунок (у форматі IBAN), зазначений у заяві застрахованої особи.

Суми невиплаченої допомоги з Державного бюджету України до кінця бюджетного року повертаються до Державного бюджету України через рахунок головного розпорядника бюджетної програми, відкритий у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері цифровізації, у десятиденний строк після завершення строку, передбаченого в абзаці другому частини першої цієї статті, у визначеному Кабінетом Міністрів України порядку формує та передає відповідним органам місцевого самоврядування, на території яких запроваджено додаткові обмежувальні протиепідемічні заходи, пов`язані із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік застрахованих осіб, що сформований для надання допомоги за рахунок коштів Державного бюджету України, передбаченої цим Законом, для прийняття рішення щодо надання допомоги за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету (ч. 4 ст. 3 Закону № 1358-IX).

До зазначеного переліку включається інформація про застраховану особу, зокрема прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи та номер банківського рахунка за стандартом IBAN, яка формується та обробляється з додержанням вимог законів України «Про інформацію» та «Про захист персональних даних».

Порядок формування та перевірки відомостей, а також порядок перерахування допомоги за рахунок Державного бюджету України та строки її надання, повернення та стягнення у разі подання застрахованою особою недостовірних даних встановлюються Кабінетом Міністрів України (ч. 5 ст. 3 Закону № 1358-IX).

Перелік обмежень та видів діяльності суб`єктів господарювання був затверджений постановою КМУ від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (яка розповсюджувалась на дію Закону № 1071-IX та розповсюджеється на Закон № 1358-IX) і дійсно включає код виду економічної діяльності - « 56.10. Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування».

Разом із тим, судом на підставі безкоштовного запиту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що основним видом діяльності ОСОБА_1 є 56.10 «Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування».

Тобто, судом з`ясовано, що основний вид економічної діяльності позивача станом на 31.10.2020 відносився до Переліку видів економічної діяльності.

Підсумовуючи, суд зазначає, що ОСОБА_1 відповідно до Законів України № 1071-IX та № 1358-IX має право на отримання зазначених матеріальних допомог.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 зверталась в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг «Портал Дія» для отримання одноразової матеріальної допомоги за 2020 рік відповідно до Закону України № 1071-IX, що свідчить про відсутність права на отримання зазначеної допомоги.

Більш того, ОСОБА_1 не надає докази звернення через «Портал Дія» за допомогою за 2020 рік відповідно до Закону України № 1071-IX, а лише в позовній заяві зазначає, про те що зверталася через «Портал Дія» за отримання одноразової допомоги за 2020 рік.

У зв`язку з чим суд не вбачає підстав, які свідчать про право на отримання одноразової допомоги за 2020 рік, оскільки позивачем не були здійснені відповідні дії, які направленні на отримання одноразової грошової допомоги за 2020 рік.

Стосовно отримання матеріальної допомоги за 2021 рік, судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг «Портал Дія», проте, отримала повідомлення, що не може отримати допомогу, оскільки не сплатила у 2020 році ЄСВ за себе менше ніж за 6 місяців, однак, ОСОБА_1 вважаючи, що не має заборгованості зі сплати ЄСВ, оскільки наявне рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 у справі № 1.380.2019.004393 (яке не виконано ГУ ДПС у Львівській області) та факт сплати ЄСВ за 2020 рік (підтверджується карткою особового рахунку) і звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути матерільну допомогу з Пенсійного фодну України, не зазначаючи, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю Пенсійний фонд України порушив права, свободи або законні інтереси.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1233 «Деякі питання надання одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам, які можуть втратити доходи у разі повної заборони сфери їх діяльності внаслідок посилення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» затверджено «Порядок звернення та надання одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам, які можуть втратити доходи у разі повної заборони сфери їх діяльності внаслідок посилення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі-Порядок № 1233).

Згідно з п. 9 та п. 10 Порядку № 1233 списки на виплату одноразової матеріальної допомоги формуються Мінцифри на підставі поданих заяв після перевірки інформації згідно з пунктами 7 і 8 цього Порядку та надаються Мінцифри Пенсійному фонду України один раз на день, не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після дня подання заяви застрахованою особою. Пенсійний фонд України передає Мінсоцполітики заявку на перерахування коштів для виплати одноразової матеріальної допомоги наступного робочого дня після одержання списків на виплату одноразової матеріальної допомоги, але не пізніше 5 січня 2021 року, отже, встановлено послідовний алгоритм дій для отримання одноразової матеріальної допомоги застрахованим особам.

Аналогічний послідовний алгоритм дій для виплати допомоги застрахованим особам визначений, зокрема, п. 7, 10-14 Порядку 328, який завтерджений постановою КМУ від 07.04.2021 «Про додаткові заходи соціальної підтримки застрахованих осіб на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Крім того, адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (збір, ведення, облік) здійснюють податкові органи. Відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі, зокрема, відомостей з Реєстру страхувальників.

Відповідно до п. 9 Порядку № 328 для перевірки інформації, зазначеної застрахованою особою в заяві, Пенсійний фонд України на підставі відомостей, що обробляються у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру про застрахованих осіб та на підставі інформації ДПС про страхувальників, яка поновлюється щомісяця до 5 числа, формує та передає Мінцифри інформацію про застрахованих осіб, зазначених у пунктах 2 і 4 цього Порядку, що містить актуальні відомості на дату та час її формування.

Суд наголошує, що подання позову до Пенсійного фонду України про стягнення коштів не є тотожним виплаті матеріальної допомоги застрахованим особам та допомоги застрахованим особам за своєю суттю та порядком дій.

Суд зазначає, що позовна заява ОСОБА_1 зводиться до того, що Головне управління ДПС у Львівській області не виконало рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 у справі № 1.380.2019.004393, що потягло за собою не відкорегування картки платника податків з ЄСВ та відсутності права на отримання матеріальної допомоги від держави.

Отже, в даному випадку Пенсійний фонд України не вчиняв будь-яких дій по відношенню до ОСОБА_1 , які би могли свідчити про порушення її прав, свобод або законних інтересів та не приймав будь-які рішення, які свідчать про порушення прав ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що позивач звернувся до суду з вимогами стягнути з Пенсійного фонду України кошти у розмірі 16000,00 грн з яких: - 8000,00 грн - одноразова матеріальна допомога застрахованим особам; - 8000,00 грн - допомога застрахованим особам, не зазначаючи, які саме рішення, дії або бездіяльність вчинені Пенсійним фондом України. Водночас суд встановив, що Пенсійним фондом України не порушувались права, свободи або законні інтереси, які направлені на отримання ОСОБА_1 матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Пенсійним фондом України не приймались та не вчинялись протиправні дії, а позивач обрав як невірний спосіб захисту свого права так і відповідача, який повенен відповідати за порушення прав позивача.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не підтвердженого документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не означає реального існування такої обставини.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи приєднаними до справи доказами, оцінивши добуті докази за правилами ст.ст.72-77, 90 КАС України, підсумовуючи викладені вище міркування, суд доходить до переконання про те, що владний суб`єкт у спірних правовідносинах не вдавався до порушення публічних суб`єктивних прав та ущемлення публічних інтересів у справі соціального забезпечення, оскільки на день набрання чинності нормами Закону України № 1071-IX та Закону України № 1358-IX у ОСОБА_1 відсутні відомості про сплату ЄСВ за 2020 рік у реєстрі застраховних осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що свідчить про відсутність права на отримання зазначеної матеріальної допомоги.

Відтак, позивач у якості підприємця не зазнавав з боку Пенсійного фонду України обмежень у свободі провадження підприємницької діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, у спірних правовідносинах факт порушення права заявника у сфері публічних правовідносин не знайшов свого підтвердження у ході розгляду справи, що є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), надав оцінку усім юридично значимим факторам і обставинам справи, дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін, виклав власні мотиви конкретного тлумачення змісту належних норм матеріального і процесуального права.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючі вищезазначене, суд наголошує, що неможливість подання заяв, встановлених ч. 3 ст. 2 Закону № 1071-IX та ч. 1 ст. 3 Закону № 1358-IX, пов`язує із спірними правовідносинами між позивачем та органом податкової служби.

Тому, суд вважає за необхідне зазначити наступне, що під час розгляду справи судом встановлено, що у зв`язку з невиконанням Головним управлінням ДПС у Львівській області рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 року у справі № 1.380.2019.004393, а саме невнесення змін до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що призвело до факту наявності заборгованості зі сплати ЄСВ та неможливості отримання матеріальної допомоги, що в свою чергу привело до невірного обрання захисту порушеного права позивача.

Оскільки невиконання Головним управлінням ДПС у Львівській області рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 року у справі № 1.380.2019.004393 призвели до наслідків не отримання матеріальної допомоги від Держави під час дії карантину, то ОСОБА_1 необхідно звертатися до суду з позовом в порядку статті 1173 Цивільного кодексу України з визначенням Головного управління ДПС у Львівській області в якості відповідача, оскільки невиконання Головним управлінням ДПС у Львівській області рішення суду призвели до наявності заборгованості зі сплати ЄСВ та неотримання матеріальної допомоги.

Тому, належним способом захисту права позивача є його звернення до місцевого суду з позовом про стягнення збитків завданих Головним управлінням ДПС у Львівській області в порядку статті 1173 Цивільного кодексу України, оскільки, Пенсійний фонд України, ніяким чином не порушив права позивача у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

ухвалив:

1. У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів з Пенсійного фонду України, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Головне управління ДПС у Львівській області, Міністерство соціальної політики України - відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 22.04.2022.

Суддя Коморний О.І.