Справа № 380/16902/21
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2022-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, у якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 0-1314 від 04.06.2021;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 0-1314 від 04.06.2021.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що є власником двох об`єктів нежитлової нерухомості, а саме гаражів. Згідно з рішенням Бродівської міської ради від 20.06.2019 №957 фізичних осіб звільнено з 01.01.2020 від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 100% індивідуальні гаражі, що перебувають у власності громадян. Відтак, позивач вважає протиправними податкові повідомлення-рішення № 0-1314 від 04.06.2021 та № 0-1314 від 04.06.2021 про сплату податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, та просить їх скасувати.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою судді від 08.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 15.02.2022 замінено відповідача у справі Головне управління ДПС у Львівській області (код за ) на його правонаступника Головне управлінням ДПС у Львівській області (код за ЄДРПОУ ВП 43968090).

Відповідач проти задоволення позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву. Вказує, що за позивачем зареєстровані два об`єкти нерухомого майна. У зв`язку з цим позивачу надіслано податкові повідомлення-рішення про сплату податку на нерухому майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості. Із заявою для проведення звірки даних щодо сплати вказаного податку позивач не звертався, також не звертався до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Відтак відповідач вважає, що такі податкові повідомлення-рішення є правомірними та підлягають сплаті.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Згідно з податковим повідомленням-рішенням від 04.06.2021 №0-1314 позивачу визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 562,80 грн за податковий період 2020 рік.

Згідно з податковим повідомленням-рішенням від 04.06.2021 №0-1314 позивачу визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 560,66 грн за податковий період 2020 рік.

Головне управління ДПС у Львівській області у листі від 10.09.2021№25976/6/13-01-24-09-10 у відповідь на адвокатський запит від 03.09.2021 №03/09-2021/1 повідомляє, що згідно з інформацією з Державного реєстру на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за громадянином ОСОБА_1 зареєстровані наступні об`єкти нерухомого майна:

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24338543 гараж загальною площею 26 кв.м. за адресою м. Броди гаражний кооператив №1 гараж 24 рядок №20а;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35918933 гараж загальною площею 25,9 кв.м. за адресою м. Броди гаражний кооператив №1 гараж 57 рядок 20.

На дані об`єкти нерухомого майна відмінного від земельної ділянки позивачу сформовано податкові повідомлення-рішення № 0-1314 від 04.06.2021 та № 0-1314 від 04.06.2021.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає протиправними та просить скасувати податкові повідомлення-рішення № 0-1314 від 04.06.2021 та № 0-1314 від 04.06.2021.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із ст. 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з п.п. 266.5.1 п.266.5 ст. 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Як передбачено п.п. 266.6.1 п.266.6 ст. 266 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

П.п. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Згідно з п. 30.1, п. 30.2 ст. 30 ПК України, податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті. Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

П. 30.9 ст. 30 ПК України передбачено, що податкова пільга надається шляхом:

а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору;

б) зменшення податкового зобов`язання після нарахування податку та збору;

в) встановлення зниженої ставки податку та збору;

г) звільнення від сплати податку та збору.

Як встановлено судом, позивач є власником двох об`єктів нерухомо майна:

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24338543 гараж загальною площею 26 кв.м. за адресою м. Броди гаражний кооператив №1 гараж 24 рядок №20а;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35918933 гараж загальною площею 25,9 кв.м. за адресою м. Броди гаражний кооператив №1 гараж 57 рядок 20.

Рішенням Бродівської міської ради від 20.06.2019 №957 встановлено пільги для фізичних та юридичних осіб надані відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України за переліком згідно додатку №2.

Згідно з Переліком пільг для фізичних та юридичних осіб, наданих відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (додаток №2 до рішення Бродівської міської ради №957 від 20.06.2019), звільнені з 01.01.2020 року від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 100% індивідуальні гаражі, господарські та дворові будівлі, що перебувають у власності громадян.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позивач звільнений від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за об`єктами нерухомого майна за реєстраційними номерами 24338543 та 35918933 на підставі пільг, встановлених рішенням Бродівської міської ради №957 від 20.06.2019.

Щодо посилань відповідача на те, що позивач не звертався до контролюючого органу за місцем проживання для проведення звірки даних щодо особливостей сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості та до контролюючого органу вищого рівня зі скаргою про перегляд оскаржуваних повідомлень-рішень, суд зазначає, що використання таких способів врегулювання спору є правом, а не обов`язком платника податків.

Відтак спірні податкові повідомлення-рішенні, винесені Головним управлінням ДПС у Львівській області є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідності до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У позовній заяві позивач зазначає, зо попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які понесені ним за подання позову та які очікується понести складає 3 908,00 грн, з яких 908,00 грн судового збору та 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на судове рішення про задоволення позову, сплачений за подання цього позову судовий збір в сумі 908,00 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Оскільки позивач не надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 143 КАС України суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 293, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 0-1314 від 04.06.2021.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 0-1314 від 04.06.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням положень підп. 15.5 п. 15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; код ЄДРПОУ ВП 43968090).

Суддя Сидор Н.Т.