Справа № 140/12533/21
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2022-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року ЛуцькСправа № 140/12533/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Мовіан» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Мовіан» (далі позивач, ПП «Мовіан») звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління ДПС у Волинській області №2797 від 30.09.2021 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Мовіан».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.11.2021 працівниками ГУ ДПС у Волинській області здійснено вихід на перевірку згідно наказу начальника ГУ ДПС у Волинській області за №2797 від 30.09.2021 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Мовіан». Проте ПП «Мовіан» скористалося своїм правом на захист своїх інтересів шляхом не допуску посадових осіб до проведення перевірки.

Позивач вказує, що у відповідача були відсутні підстави для включення підприємства до плану-графіка проведення документальних перевірок.

Крім того, за наявності чинної норми пункту 52-2 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України (далі ПК України), прийняття оскаржуваного наказу, наслідком та реалізацією якого є безпосереднє проведення перевірки, у період дії карантину, є протиправним та таким, що суперечить вимогам податкового законодавства.

На думку позивача, оскаржуваний наказ ГУ ДПС у Волинській області за №2797 від 30.09.2021 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Мовіан» є незаконним, таким що складений з порушенням чинного законодавства, a відтак підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 05.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.21).

Відповідач у поданому відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечив, просив в їх задоволенні відмовити повністю. В обґрунтування своєї позиції вказав, що згідно зі ст.77 ПК України та відповідно до Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 №524 (далі Порядок №524), ПП «Мовіан» включено до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2021 як платника податків, що має критерії ризику несплати податків високого ступеню.

Так, платник податків включається до плану-графіку проведення перевірок залежно від ступеня ризику в діяльності такого платника податків. Розрахунок критеріїв несплати податків здійснюється засобами інформаційно-комунікаційних систем контролюючих органів, зокрема за даними податкової звітності платників податків, що цілком відповідає пункту 5 Розділу III Порядку №524.

Відображені в інформаційно-комунікаційних системах ДПС показники фінансово-господарської діяльності позивача відповідають критеріям ризиків, встановлених пунктом 5 Розділу III Порядку №524.

Крім того, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» передбачено скорочення строку дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб: документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу.

Відповідно до пункту 4 розділу II «Прикінцевих положень» Закону України від 17.09.2020 №909-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» Кабінету Міністрів України надано право скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Тобто, натепер існує дві діючі норми права відносно проведення перевірок під час COVID-19. Одна норма у ПК України, а інша у пункті 4 розділу II «Прикінцевих положень» Закону України від 17.09.2020 №909-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»

Наголосив, що вищевказані зміни стосуються не податків і зборів, а врегулювання правовідносин, пов`язаних з COVID-19. У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною (а.с.24-26).

У додаткових поясненнях відповідач зауважив, що Порядком №524 не затверджено форму та не визначено зміст інформаційно-аналітичної довідки, підпис посадовою особою та реєстрація як окремого документу не передбачено, при цьому інформаційно-аналітична довідка не є додатком, який необхідно надавати на ДПС згідно п.5 Розділу І вимог даного Порядку. При цьому показник рівня сплати податку на прибуток по відповідній галузі розраховується на рівні ДПС на підставі звітності, поданої платниками податків по відповідній галузі, які перебувають на обліку у територіальних органах ДПС (а.с.30-31).

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ПП «Мовіан» зареєстроване як юридична особа з 06.02.2016, основним видом діяльності якого за КВЕД є 45.11 торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами.

30.09.2021 ГУ ДПС у Волинській області прийнято наказ №2797 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Мовіан»» за період діяльності з 06.02.2019 по 30.06.2021 з метою дослідження питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та за період діяльності з 06.02.2019 по 30.06.2021 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з врахуванням вимог п.102.1, п.102.3 ст.102 ПКУ, з 27.10.2021 тривалістю 10 робочих днів (а.с.14).

02.11.2021 працівниками ГУ ДПС у Волинській області здійснено вихід на адресу місцезнаходження позивача, уповноважений представник ПП «Мовіан» відмовився допустити посадових осіб ГУ ДПС у Волинській області до проведення планової виїзної перевірки, про що складено акт про відмову в допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки від 02.11.2021 (а.с.15-16).

Надаючи правову оцінку спірному наказу, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 14.1.221 статті 14 ПК України ризик - ймовірність недекларування (неповного декларування) платником податків податкових зобов`язань, невиконання платником податків іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктами 77.1 та 77.2 статті 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування, затвердження плану-графіка та внесення змін до нього, а також перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків регулюється Наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 року №524, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.06.2015 за №751/27196.

Згідно приписів, встановлених Розділом ІІІ Порядку №524, до розділів I та II плану-графіка включаються платники податків реального сектору економіки, які провадять фінансово-господарську діяльність, сплачують податки та взяті на облік в контролюючих органах як платники податків за основним місцем обліку, або щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, або які знаходяться у стані зміни свого місцезнаходження.

Формування переліку платників податків до розділів I, II плану-графіка проводиться за критеріями ризиків згідно з вимогами цього розділу, у тому числі за даними інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів.

При формуванні плану-графіка на наступний рік враховуються показники за результатами діяльності платника податків за 9 місяців поточного року. Якщо податковим (звітним) періодом для податку на прибуток платника податків є календарний рік, при плануванні враховуються показники за попередній рік. При коригуванні плану-графіка враховуються показники за результатами діяльності платника податків за останній податковий (звітний) період, крім показників за результатами діяльності платника податків за перший квартал.

До плану-графіка включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, платежів.

Структурні підрозділи ДПС надають підрозділу, до функцій якого входить здійснення контрольно-перевірочної роботи щодо податків і зборів з юридичних осіб, до 10 листопада року, що передує року, в якому будуть проводитися документальні планові перевірки, аргументовані пропозиції для врахування при формуванні плану-графіка перевірок ризикових платників податків, які належать до кластерних об`єднань платників податків, та їх контрагентів з обґрунтуванням необхідності включення.

Пропозиції структурних підрозділів ДПС направляються підрозділом, до функцій якого входить здійснення контрольно-перевірочної роботи податків і зборів з юридичних осіб, до територіальних органів ДПС для використання при формуванні плану-графіка.

Критерії відбору платників податків - юридичних осіб:

1) високого ступеня ризику:

рівень зростання податку на прибуток нижчий на 50 та більше відсотків за рівень зростання доходів платника податків, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування;

рівень сплати податку на прибуток нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю;

рівень сплати податку на додану вартість нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю;

наявність відносин з контрагентами, які знаходяться в розшуку або ліквідовані, або визнані банкрутами, якщо сума таких операцій перевищує 5 відсотків загальних обсягів постачання, але не менше ніж 100 тис. грн;

наявність інформації про непідтвердження реального здійснення операції з придбання із сумою податку на додану вартість понад 1 млн грн або понад 5 відсотків загального обсягу податкового кредиту, але не менше ніж 100 тис. грн;

наявність розбіжностей у платника податків згідно із системою автоматизованого співставлення податкового зобов`язання та податкового кредиту у розрізі контрагентів (завищення податкового кредиту) у сумі понад 1 млн грн або понад 5 відсотків загальних обсягів податкового кредиту, але не менше ніж 100 тис. грн;

здійснення зовнішньоекономічних операцій через нерезидентів - засновників та нерезидентів, зареєстрованих в офшорних зонах, за непрямими поставками у сумі операцій понад 5 млн грн або понад 5 відсотків загальних обсягів постачання, але не менше ніж 100 тис. грн;

наявність інформації правоохоронних органів, структурних підрозділів органів ДПС про ухилення від оподаткування та/або щодо взаємовідносин із платниками податків:

які мають ознаки фіктивності;

реєстрацію яких скасовано у судовому порядку;

стосовно яких встановлено факт неподання податкової звітності протягом двох податкових (звітних) періодів;

які знаходяться в розшуку;

які визнані банкрутами;

щодо яких порушено кримінальні справи, які пов`язані з ухиленням від сплати податків, зборів (платежів), єдиного внеску та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

здійснення виплати доходів (відсотки, роялті, лізингові платежі тощо) нерезидентам, зареєстрованим в офшорних зонах;

інші витрати перевищують 30 відсотків загальних витрат операційної діяльності;

декларування обсягу нарахованих/виплачених доходів нерезидента, з яких не утримано суми податку, за винятком дивідендів, понад 10 млн грн;

декларування від`ємного значення фінансового результату від операційної діяльності;

наявність в органів ДПС оригіналів розрахункових документів, що не передані до органів ДПС дротовими або бездротовими каналами зв`язку у вигляді електронних копій розрахункових документів, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані;

наявність інформації про ухилення від оподаткування, отриманої із зовнішніх джерел;

здійснення платниками податків коригування звітності шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці понад 30 відсотків;

здійснення операцій з реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) нижче собівартості;

різниця між собівартістю реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) та чистим доходом від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) не перевищує 10 відсотків собівартості реалізованої продукції;

декларування експортних та/або імпортних операцій без фактичного здійснення таких операцій;

зростання удвічі та більше кредиторської заборгованості за продукцію (товари, роботи, послуги) протягом двох попередніх (звітних) років при зростанні запасів;

сума інших операційних витрат, витрат на збут та адміністративних витрат перевищує собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг);

інші операційні витрати перевищують суму матеріальних затрат та витрат на оплату праці;

рівень сплати податку на прибуток знизився на 50 та більше відсотків порівняно з календарним роком, що передував останній документальній плановій перевірці платника податків;

наявність інформації в судових рішеннях за статтями 191, 212, 368 Кримінального кодексу України про ризиковий характер діяльності контрагентів платника податків;

невідповідність залишків запасів на складах до обсягів реалізації;

зменшення вартості основних фондів у значних обсягах при відсутності збільшення сплати податку на прибуток;

зростання довгострокових зобов`язань і забезпечень в сумі більше ніж 10 млн грн або перевищує 30 відсотків загальних обсягів постачання;

дебіторська заборгованість перевищує кредиторську більше ніж у 2 рази;

наявність інформації про непідтвердження реального здійснення операцій з продажу із сумою податку на додану вартість понад 1 млн грн або понад 5 відсотків загального обсягу продажу, але не менше ніж 100 тис. грн;

сума розрахованої амортизації основних засобів та нематеріальних активів на 30 відсотків перевищує суму нарахованої амортизації основних засобів та нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи приписи ПК України та Порядку №524 в частині підстав відбору для включення до плану-графіка проведення перевірок, вбачається, що платник податків включається до плану-графіка проведення перевірок залежно: від ступеня ризику в діяльності такого платника податків; до плану-графіка включаються саме ті платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, обов`язкових платежів.

Як вбачається з тексту наявної у матеріалах справи інформаційно-аналітичної довідки щодо діяльності підприємства, яке включається до плану-графіка перевірок на 2021 рік (а.с.39-41), ПП «Мовіан» () було включене до такого Плану-графіка на 2021 рік за наступними критеріями:

- рівень сплати податку на прибуток нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю 0,43;

- рівень сплати податку на додану вартість нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю фактичне значення 1,5;

- декларування експортних та/або імпортних операцій без фактичного здійснення таких операцій фактичне значення 46081019,96.

Однак, суд звертає увагу, що ПП «Мовіан» здійснює різні види господарської діяльності. Так, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань, ПП «Мовіан» окрім основного виду господарської діяльності - 45.11 торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, здійснює також такі види діяльності: 45.19 - Торгівля іншими автотранспортними засобами; 45.40 - Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів; 46.61 - Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням; 46.63 - Оптова торгівля машинами й устаткованням для добувної промисловості та будівництва; 46.69 - Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням.

Проте, формування інформації, яка наведена в інформаційно-аналітичній довідці, здійснена лише за основною діяльністю. Крім того, вказана інформаційно-аналітична довідка щодо діяльності ПП «Мовіан» не містить номеру та дати, не зазначено посадової особи, яка її склала, та органу, який її прийняв. Також, з вказаної довідки не вбачається, яким чином вираховувався ступінь ризику. Не було наведено, з яких фактичних числових даних та розрахунків виходив податковий орган, стверджуючи, що рівень сплати податків нижчий на 50 та більше відсотків рівня сплати податку по відповідній галузі. Податковий орган також не довів, що цей показник є нижчим від середнього рівня по відповідній галузі.

Отже, податковим органом не було доведено та підтверджено документально, що позивач є платником з високим ступенем ризику несплати до бюджету податків та зборів, що у розумінні Порядку №524 є підставою для включення підприємства до плану-графіка документальних перевірок.

Таким чином, відповідачем, суб`єктом владних повноважень, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження законності підстав включення ПП «Мовіан» до плану-графіка на 2021 рік, що свідчить про недотримання умов та порядку прийняття контролюючим органом рішення про проведення перевірки та в свою чергу не може бути належною підставою для прийняття оскаржуваного наказу ГУ ДПС у Волинській області від 30.09.2021 №2797 «Про проведення документальної планової перевірки ПП «Мовіан»».

З урахуванням встановлених обставин та аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено дотримання умов та порядку включення позивача до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2021 рік та відповідно правомірності наказу ГУ ДПС у Волинській області від 30.09.2021 №2797 «Про проведення документальної планової перевірки ПП «Мовіан», тому вказаний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, при розгляді даної справи суд також враховує наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року № 540-IX внесено зміни до ПК України, зокрема підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 52-2 (в редакції внесених змін Законом України №591-ІХ від 13.05.2020 року), яким установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:

документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;

документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині:

обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального та спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2,80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.

На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Дію карантину введено постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» продовження дію карантину з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 №104 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» продовжено дію карантину до 30.04.2021 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.04.2021 №405 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» продовжено дію карантину до 30.06.2021 року (період в який було прийнято оскаржуваний наказ). Постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 №611 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» продовжено дію карантину до 31.08.2021. 11 серпня 2021 року Кабінетом Міністрів України прийнято рішення про продовження адаптивного карантину, а також продовження режиму надзвичайної ситуації до 1 жовтня 2021 року. 20 вересня 2021 року прийнято рішення про продовження адаптивного карантину та режиму надзвичайної ситуації до 31 грудня 2021 року.

Таким чином, на період з 06.02.2019 по 31.12.2021 на території України встановлений карантин, а отже відповідно діє мораторій на проведення документальних перевірок платників податків.

Під дію мораторію, передбаченою вказаною нормою ПК України, підпадають планові перевірки.

Відповідач, як на наявність підстави для проведення перевірки, посилається на введення в дію постанови Кабінету Міністрів України «Про скорочення строку дії обмежень в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» №89 від 03.02.2021, за якою відповідачу дозволено здійснювати документальні перевірки, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу та, що повноваження щодо скорочення строків дії обмежень, заборон, пільг та гарантій встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню, поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, Законом України від 13.05.2020 №591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню поширенню коронавірусної хвороби» було надано Кабінету Міністрів України.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Норма п.52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України в частині обмежень на проведення планових перевірок є чинною та наразі не скасована. Інших змін до даної норми внесено не було. Карантин також діє на території України до 31.12.2021.

Крім того, відповідно до п.5.2. ст.5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України є нормою вищої юридичної сили ніж постанова Кабінету Міністрів України №89 від 03.02.2021 і суперечить останній, тому, у відповідності до п.5.2 ПК України, саме норми ПК України підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

Змінити норми, встановлені ПК України, в тому числі і щодо зміни строків та порядку проведення документальних планових виїзних перевірок можливо лише шляхом внесення відповідних змін законодавцем до ПК України, як це передбачено п.2.1 ст.2 ПК України.

Відтак, за наявності чинної норми пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України прийняття оскаржуваного наказу №2797 від 30.09.2021 «Про проведення документальної планової перевірки ПП «Мовіан» у період дії карантину суперечить вимогам податкового законодавства, а тому є протиправним.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не виконав покладеного на нього обов`язку щодо доказування правомірності прийняття оскаржуваного наказу. Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПП «Мовіан» слід задовольнити повністю.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268; рішення у справі «Баришевський проти України», заява № 71660/11, пункт 95; рішення у справі «Двойних проти України», заява №72277/01, пункт 80; рішення у справі «Меріт проти України», заява №66561/01, пункті 88). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При цьому надані послуги повинні бути обґрунтованими, а доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача понесені ним судові витрати в сумі 5270,00 грн, що складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: договір про надання правової допомоги від 02.10.2019 №02/10-19, акт виконаних робіт від 02.11.2021 №02/10-19-02/11-1 (а.с.17-19).

Зокрема, як вбачається із акту виконаних робіт від 02.11.2021 №02/10-19-02/11-1 позивачу були надані юридичні послуги по оскарженню наказу начальника ГУ ДПС у Волинській області від 30.09.2021 №2797: правова (правнича) консультація клієнта, роз`яснення положень законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини та визначення правової позиції 2 години - 1000,00 грн; вивчення наданих документів та їхній аналіз 2 години - 1000,00 грн; підготовка позовної заяви 2 години - 1000,00 грн.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву заперечує проти стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн з огляду на те, що надання консультації та вивчення документів стосуються визначення правової позиції та відбуваються до укладення договору, не мають вартісного виразу і не відшкодовуються. А також вважає, що підготовка позовної заяви є ідентичною за змістом та обґрунтуванням позовної заяви, яка подана Адвокатським об`єднанням «Бона Фіде» у справі №140/11989/21. Крім того, у позові не конкретизовано жодного порушення податкового законодавства, а лише процитовано норми ПК України, Порядку №524, висновки ВС сформовані при розгляді справ про оскарження планових перевірок.

За загальним правилом зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Разом із тим, частина дев`ята статті 139 КАС України визначає критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат та виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд враховує те, що справа визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління ДПС у Волинській області №2797 від 30.09.2021 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Мовіан» є спором немайнового характеру незначної складності, а предметом дослідження у справі було прийняття оскаржуваного наказу; спірні правовідносини регулюється нормами ПК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, не передбачають.

Тому суд, виходячи із критеріїв, визначених частиною дев`ятою статті 139 КАС України, вважає, що з огляду на зміст наданих послуг, кількість затраченого адвокатом часу, наявні підстави обмежити розмір витрат на правничу допомогу та на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 1000,00 грн, а решту витрат повинен понести позивач.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує, що на користь позивача необхідно також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області судовий збір в сумі 2270,00 грн, сплачений відповідно до квитанції №ПН2327 від 02.11.2021 (а.с.13).

Отже, враховуючи вищевикладене, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь позивача слід стягнути судові витрати у сумі 3270 грн, з них 1000,00 грн - витрати на правничу допомогу адвоката та 2270,00 грн - судовий збір.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Волинській області №2797 від 30 вересня 2021 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Мовіан».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Приватного підприємства «Мовіан» судові витрати в розмірі 3270 (три тисячі двісті сімдесят) гривень.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Приватне підприємство «Мовіан» (43024, Волинська обл., м.Луцьк, пр.Молоді, 8, )

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська обл., м.Луцьк, майдан Київський, 4, код ЄДРПОУ ВП 44106679).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій