Справа № 480/1446/22
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
18 квітня 2022 року Справа № 480/1446/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), які полягають у нарахуванні та виплаті йому при звільненні грошової компенсації за не отримане речове майно, пропорційно часу що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом не на 01.01.2019 встановленими Розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.01.2019 № 21 "Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації та утримання за речове майно строк носіння якого не закінчився";
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за все належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно, без застосування пропорції часу що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу, за цінами станом на 01.01.2019 визначеними Розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.01.2019 № 21 "Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації та утримання за речове майно строк носіння якого не закінчився", з урахуванням проведених виплат.
Свої вимоги мотивує тим, що позивач проходив службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) та є учасником бойових дій.
Наказом від 04.04.2019 № 91-ОС позивача звільненого зі служби відповідно до підпункту "а" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу (у зв`язку із закінченням строку контракту) виключено зі списків особового складу частини та припинено контракт (копія наказу додається). Наказ про звільнення не містив відомостей про право позивача на грошову компенсацію за не отримане речове майно та нараховані суми компенсації при звільненні. Витяг розрахунково-платіжної відомості за квітень 2019 року не містив відомостей про нарахування компенсації за не отримане речове майно.
Перед та підчас або після звільнення позивачу не було доведено взагалі про кількість належного та невиданого речового майна за період служби та розрахунок грошової компенсації за не отримане речове майно.
Після звільнення позивач отримував на грошову картку виплати з грошового забезпечення без будь-яких вказівок на призначення платежу та повідомлень що це були за виплати, та вважав що це виплати за відпустки як учаснику бойових дій та вихідної допомоги з індексацією.
Після укладення нового контракту з військовою частиною НОМЕР_2 та бажання отримання речового майна в військовій частині йому повідомили що речовий атестат їм не було передано з військової частини НОМЕР_1 та необхідно звертатись до них.
Незважаючи на запровадження на території Україні з 12.03.2020 карантину в зв`язку з гострою респіраторною хворобою СОVID-19 позивач звернувся до відповідача з вимогою надати відомості про його забезпечення як військовослужбовця у період з моменту зарахування до списків особового складу по день звільнення з військової служби речовим майном відповідно до затверджених норм та у разі невидачі речового майна повідомити про розмір грошової компенсації, нарахованої за не отримане речове майно за час проходження служби, інформацію про рішення, на підставі якого було здійснено призначення відповідних виплат при звільненні, з яких складових вони складаються, як обраховані та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений розрахунок.
Довідка на вартість речового майна, що належить до видачі №33 не містить відомостей про ознайомлення позивача з кількістю не отриманого речового майна та розрахованою сумою компенсації на момент звільнення з військової частини, не містить його згоди з розрахованою сумою компенсації та з підставами та порядком складеного розрахунку.
Позивач, не погоджуючись із такими діями відповідача щодо не проведення повного розрахунку при звільненні, нарахуванні та виплати компенсації за не отримане речове майно з порушенням вимог закону, що призвело до виплати розрахунку при звільненні у меншому розмірі, а тому звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою суду від 01.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
Представником відповідача надано до суду відзив у якому проти позовних вимог заперечує, зазначає, що компенсація замість не отриманого речового майна була виплачена в повному обсязі відповідачем 24.06.2019.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.
Так, відповідно до ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Із змісту даних норм слідує, що суд, який вирішує публічно-правовий спір, повинен перевірити коли дізнався позивач про порушення своїх прав чи повинен був дізнатися, чи не пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах позову докази поважності причин його пропуску.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 04.12.2019 в адміністративній справі № 815/2681/17, від 22.01.2020 у справі № 620/1982/19, від 31.01.2022 у справі № 380/9186/20.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, остаточний розрахунок з позивачем проведено 24.06.2019, а з даним позовом до суду позивач звернувся лише 24.01.2022.
Оскільки предмет спору є грошова компенсація за не отримане речове майно, то ця сума не відноситься до заробітної плати і тому строк звернення з такими вимога встановлений в ст. 122 КАС України - протягом одного місяця.
Отже, позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом, визначений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
При цьому, заяви про поновлення строку на звернення з позовом до суду, а також доказів на підтвердження того, що позивач не міг звернутись за захистом порушених прав раніше, до суду надано не було.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 240, 248, 256, 295 КАС України, суд,
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя М.М. Шаповал