Справа № 580/8604/21
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

20 квітня 2022 року справа № 580/8604/21
м. Черкаси
Оскільки судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження, рішення ухвалене у письмовому провадженні, учасники у судове засідання 20.04.2022 не прибули, то в умовах воєнного стану, суд здійснює розгляд заяви у порядку письмового провадження. Розглянувши заяву представника позивача, врахувавши повідомлення відповідача, оцінивши доводи і надані докази, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити частково.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 у справі 580/8604/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Врахвуючи, що позивач, особа з інвалідністю ІІ групи, звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не сплачувався. Вирішуючи питання розподілу судових витрат на правничу допомогу, суд зазначає про таке.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, що сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Заява про вирішення питання про відшкодування витрат, що позивач здійснив у зв`язку з розглядом справи, та надані представником позивача докази у межах строку, встановленого частиною сьомою статті 139 КАС України (з урахуванням оголошення на офіційному сайті Черкаського окружного адміністративного суду https://adm.ck.court.gov.ua/sud2370/pres- сentr/news/1244061/ через відсутність належного фінансування у суді була припинена відправка поштової кореспонденції рішення суду від 31.01.2022 не було надіслано позивачу - ОСОБА_1 (довідка міститься в матеріалах справи) - заява подана 24.03.2022). Ордер від 21.10.2021 серії ЧК 143201 підтверджує повноваження у вирішенні спору адвоката Плакущого С.В., який надавав професійну правничу допомогу позивачеві.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката належать розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо; вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або належить сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що належить сплаті у порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, що підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч.6-7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що належить розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що належать розподілу між сторонами. Згідно з абз.1 ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, що сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем до позовної заяви подано: договір про надання правової допомоги від 16.04.2021 (укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Плакущий С.В.); додаткова угода № 1 до договору-доручення про надання правової допомоги від 16.04.2021; акт приймання-передачі до договору про надання правової допомоги від 16.04.2021; прибутковий касовий ордер від 21.10.2021; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 21.10.2021 серії ЧК №143201.

Судом встановлено, що витрати на професійну правничу допомогу у цій справі позивачем та його представником оцінено у сумі 4000,00 грн за складання позовної заяви, що підтверджується актом приймання-передачі від 21.10.2021.

Відповідач 20.04.2022 (вх. №11638/22) подав до суду клопотання про розгляд заяви без участі представника відповідача. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Згідно з пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя» № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, що вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

З огляду на якість виконаної роботи з представництва інтересів позивача адвокатом, нескладність справи та незначний обсяг опрацьованих документів щодо підготовки позовної заяви, розумний та справедливий розмір винагороди за послугу для цілей включення її до складу судових витрат, що з урахуванням часткового задоволення позовних вимог від вартості 4000 грн належить розподілу між сторонами сума 2000 грн.

Суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України, де зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними, а їх розмір обґрунтованим. Великою Палатою Верховного Суду від 27.06.2018 у справі 826/1216/16 зазначено, що склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмета доказування у справі (ЄДРСР 75149541). Під час вирішення судом питання розподілу витрат на правову допомогу, суд враховує відповідність, добросовісність, складність наданої допомоги критеріям видів правової допомоги, визначених статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі 826/7375/18 (ЄДРСР 85645427). У справі 821/1594/17 Верховний Суд зазначив, що належним доказом для відшкодування витрат на правову допомогу є документи, де конкретизовано справу, в якій таку допомогу надано.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою (частина 1 статті 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності (підпункт 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України №2755). Верховний Суд у справі 826/8107/16, у справі 810/2823/17 (ЄДРСР 73874364) наголосив, що з огляду на запровадження нових правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16.09.2013 №481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01.10.2013 за №1686/24218.

Матеріали справи не містять надання доказів публічної звітності та/або ведення Книги обліку доходів та витрат та/або витягу з цієї книги обліку щодо фіксації отриманих доходів від позивача у сумі загальній сумі 4000 грн. (не підтвердженій відповідними доказами) та/або за підготовку позовної заяви у сумі 4000 грн (за домовленістю сторін договору від 16.04.2021).

Відповідно до пунктів 19, 20 розділу І Закону України від 14.07.2020 №786-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб підприємців», пункту 44.1 статті 44 глави 1 розділу II Податкового кодексу України та підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №375 затверджено наказом МФУ від 13.05.2021 № 261, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.06.2021 за № 865/36487 типову форму, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами - підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність; Порядок ведення типової форми, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами - підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність. Пунктом 2 наказу МФУ від 13.05.2021 №261 визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 01.10.2013 за № 1686/24218.Відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу IV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов`язані вести облік доходів і витрат (у разі ведення обліку доходів і витрат в електронній формі засобами електронного кабінету самозайнята особа зобов`язана отримати кваліфікований сертифікат відкритого ключа). Матеріали справи не містять доказів відображення суми доходу, отриманого від здійснення незалежної професійної діяльності, зокрема, коштів, що надійшли на поточний рахунок, у касу платника податків та/або отримано готівкою (записи ведуться в хронологічному порядку) та /або доведення позивачем (представником позивача - адвокатом) доказами відображення в обліку доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності. До позовної заяви у справі, а також під час розгляду справи і після складення повного тексту судового рішення представником позивача не надано доказів з публічної звітності адвоката про отриманий дохід у заявленій сумі. Суд враховує висновки Верховного Суду, що висловлені у постанові від 15.09.2020 у справі №460/37/19: витрати на правничу допомогу належать відшкодуванню у обсязі пропорційному частині задоволених позовних вимог. У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents проти Латвії, № 58442/00) зазначено, що були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Під час встановлення розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Верховний Суд у справі №826/841/17 зазначив: суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості, як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Оцінюючи процесуальну поведінку представника позивача у контексті частини 5 статті 44 КАС України, співмірність заявленого розміру відшкодування витрат на правничу допомогу із обсягом виконаних ним робіт та пропорційність, надавши оцінку наданим доказам (для надання можливості відповідачеві реагувати на обгрунтованість заявленої суми) на підтвердження виконання договору від 16.04.2021 з урахуванням системного аналізу вищенаведених висновків Верховного Суду, беручи до уваги етику поведінки адвоката у контексті не надання доказів відображення в обліку доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності та відповідних доказів здійснених витрат, зважаючи на часткове задоволення позову, суд доходить висновку про стягнення з відповідача 2000 грн на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до частини задоволених вимог від суми вартості 4000 грн за складання та подання позовної заяви.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення, але і (у певному сенсі) є спонукання суб`єкта владних повноважень своєчасно вчиняти дії, необхідні для сприяння у реалізації та/або поновлення порушених прав/інтересів осіб у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до наказу Голови Черкаського окружного адміністративного суду від 09.03.2022 № 28 «Про організацію роботи суду у зв`язку із запровадженням воєнного стану» рекомендовано суддям під час вирішення питання про застосування процесуальних строків безперешкодно поновлювати ці строки, зважаючи на правовий режим воєнного стану (https://adm.ck.court.gov.ua/sud2370/pres-centr/news/1262108/).

Суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву адвоката Плакущого С.В. від 15.04.2022 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18002, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з компенсації витрат на правничу допомогу у сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 у справі №580/8604/21. Копію цього рішення направити учасникам справи.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Судове рішення складене 20.04.2022.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА