Справа № 380/8864/21
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/8864/21 пров. № А/857/3721/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Шинкар Т. І.,

за участю секретаря судового засідання Смолинця А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства Скіри Романа Івановича на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року, ухвалене головуючим суддею Карп`як О. О. у м. Львові, у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства Скіри Романа Івановича до Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправними дій та скасування постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство ОСОБА_2 звернулося в суд з адміністративним позовом до Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів), в якому просить визнати протиправною та скасувати видану головним державним виконавцем Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогоном В. М. постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження №64104318 від 28.04.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що йому не було відомо про відкриття виконавчого провадження №64104318 та накладення на нього штрафів за невиконання судового рішення. Про такі йому стало відомо лише 09.04.2021 після умисного знищення двоповерхової прибудови до північної сторони нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 залученими відповідачем спеціалістами. Зазначає, що у нього не виникає обов`язку зі сплати додаткових витрат виконавчого провадження для повернення їх стягувачу ОСОБА_3 , оскільки платником авансування витрат виконавчого провадження для оплати послуг ТзОВ «Файний котеджик» у розмірі 209967 грн є Жовківський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів), а не стягувач ОСОБА_3 . Крім цього, звертає увагу на неправильне визначення розміру додаткових витрат, які позивач повинен сплатити, оскільки за виконавчим листом № 444/2913/17 від 23.12.2020 є два боржники, окрім позивача ще ОСОБА_4 .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове - про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано обставини, встановлені рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 у справі № 380/9937/21, яке набрало законної сили 26.07.2021, стосовно питання належного повідомлення боржника виконавчого провадження №64104318 про відкриття виконавчого провадження та відповідно протиправність вжиття державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання судового рішення у справі № 444/2913/17. Зазначає, що оскаржувана постанова про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження №64104318 від 28.04.2021 має похідний характер від скасованих в судовому порядку у справі № 380/9937/21 постанов державного виконавця про накладення штрафу від 04.02.2021 та від 27.02.2021, а тому є протиправною та підлягає скасуванню, так як винесена державним виконавцем передчасно без надання можливості боржнику добровільно виконати рішення суду власними силами та коштами. Вказує, що судом першої інстанції залишено поза увагою факт відсутності в Автоматизованій системі виконавчого провадження постанови про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні станом на дату прийняття оскаржуваної постанови №64104318 від 28.04.2021, що виключало підстави для її винесення та проведення демонтажу двоповерхової прибудови до північної сторони нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 .

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

11.04.2022 позивачем подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України до набрання чинності ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 17.03.2022 у справі № 444/2913/17, предметом розгляду у якій є питання правомірності призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 64104318.

Апеляційний суд ухвалив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки обставини, встановлені судом при вирішенні питання про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 64104318 жодним чином не впливають на розгляд даного спору, у якому підлягають оцінці дії головного державного виконавця Макогон В. М. при винесенні постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження №64104318 станом на 28.04.2021.

Також позивачем заявлено клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи з покликанням на введений воєнний стан на території України, однак, таке є безпідставним і задоволенню не підлягає з огляду на терміновий характер провадження у даній справі, достатність часу для сторін з моменту відкриття апеляційного провадження для подання заяв по суті справи і недоведеність перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

В судове засідання з апеляційного розгляду справи учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до частини четвертої статті 229, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд ухвалив розгляд справи здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 28.12.2019 у справі № 444/2913/17, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 10.11.2020 та постановою Верховного Суду від 14.04.2021, зобов`язано Фермерське господарство Скіри Романа Івановича та ОСОБА_4 усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю шляхом знесення самочинно спорудженої двоповерхової прибудови до північної сторони нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 .

23.12.2020 на виконання вказаного рішення суду Жовківським районним судом Львівської області видано виконавчий лист № 444/2913/17 про зобов`язання Фермерського господарство Скіри Романа Івановича та ОСОБА_4 усунути Мастикашу М. Р. перешкоди в користуванні власністю шляхом знесення самочинно спорудженої двоповерхової прибудови до північної сторони нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 .

12.01.2021 головним державним виконавцем Жовківського РВДВС Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогоном В. М. видано постанову про відкриття виконавчого провадження № 64104318 за виконавчим листом № 444/2913/17, виданим Жовківським районним судом Львівської області 23.12.2020, якою зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Боржником зазначено Фермерське господарство Скіри Романа Івановича.

04.02.2021 головним державним виконавцем Жовківського РВ ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогоном В. М. видано постанову ВП № 64104318 про накладення штрафу на Фермерське господарство Скіри Романа Івановича у розмірі 5100 грн за невиконання боржником вимог виконавчого документа протягом 10 робочих днів з моменту відкриття виконавчого провадження.

09.02.2021 головним державним виконавцем Жовківського РВ ВДВС Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогоном В. М. винесено постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні ТзОВ «Сервісбуд-Львів» для забезпечення проведення демонтажу самочинно спорудженої двоповерхової прибудови до північної сторони нежитлової будівлі по вул. Б. Хмельницького, 8 «А» в м. Жовква.

У відповідь на згадану постанову від 09.02.2021 ТзОВ «Сервісбуд-Львів» надало відповідь про неможливість виконання таких робіт у зв`язку з відсутністю необхідних для цього засобів.

27.02.2021 головним державним виконавцем Жовківського РВ ВДВС Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогоном В. М. видано постанову про накладення штрафу на Фермерське господарство Скіри Романа Івановича у розмірі 10200 грн.

26.03.2021 державним виконавцем у відповідності до вимог статті 14 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні, а саме ТзОВ «Файний котеджик».

26.03.2021 ТзОВ «Файний котеджик» повідомлено відповідача про прийняття постанови до виконання в частині демонтажу самочинно спорудженої двоповерхової прибудови до північної сторони нежитлової будівлі по вул. Б. Хмельницького, 8 «а» в м. Жовква Львівського району Львівської області, у зв`язку з чим направлено кошторис вартості витрат, відповідно до якого, вартість робіт становить 209967 грн.

На підставі отриманих даних та на підставі статей 42, 43 Закону України «Про виконавче провадження» на адресу стягувача скеровано лист із вимогою здійснити авансування витрат на проведення відповідних робіт. Дані витрати виконавчого провадження стягувачем авансовано у повному обсязі згідно з платіжним дорученням від 16.03.2021 №180 на суму 100000 грн та квитанцією від 05.04.2021 №0.0..1 на суму 109967 грн.

28.04.2021 головним державним виконавцем Жовківського РВ ВДВС Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогоном В. М. винесено постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у розмірі 209967 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець правомірно виніс постанову про визначення позивачу розміру додаткових витрат виконавчого провадження у ВП №64104318 відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», зазначивши, що встановлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дає підстав для висновку про можливість ставити його виконання в залежність від волевиявлення боржника або будь-яких інших осіб на вчинення чи невчинення дій щодо його виконання, а тому невиконання позивачем добровільно рішення суду, яке набрало законної сили, зумовило понесення додаткових витрат виконавчого провадження для залучення спеціаліста з метою демонтажу самочинного будівництва.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною п`ятою статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України i є обов`язковими до виконання на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилами частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частинами першою, другою статті 42 Закону № 1404-VIII передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.

Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами Закону виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Згідно з статтею 20 Закону № 1404-VIII для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Експерт, спеціаліст і суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги.

Винагорода та інші витрати, пов`язані з проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, належать до витрат виконавчого провадження.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що з метою примусового виконання рішень виконавець зобов`язаний вживати визначених Законом № 1404-VIII заходів, в тому числі залучати спеціаліста для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань. При цьому, винагорода за надані послуги спеціалістом належать до витрат виконавчого провадження та підлягають стягненню з боржника.

Як встановлено з матеріалів справи, Фермерське господарство Скіри Романа Івановича на виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 28.12.2019 у справі № 444/2913/17 щодо знесення самочинно спорудженої двоповерхової прибудови до північної сторони нежитлової будівлі по вул. Б. Хмельницького, 8 "А" в м. Жовква Львівської області, яке набрало законної сили 10.11.2020, в добровільному порядку не вчинено жодних дій.

З метою примусового виконання вказаного рішення суду головним державним виконавцем Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макогоном В. М. в межах виконавчого провадження № 64104318 залучено спеціаліста - ТзОВ «Файний котеджик», яким після авансування відповідних витрат, виконано визначені йому роботи та складено довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат на суму 209967 грн.

Вказана сума витрат визначена для боржника Фермерського господарства Скіри Романа Івановича як додаткові витрати виконавчого провадження у постанові від 28.04.2021 ВП № 64104318.

Що стосується доводів позивача про те, що йому не було відомо про наявність відкритого виконавчого провадження № 64104318, слід зазначити, що вказана обставина ним не доведена, оскільки як встановлено з матеріалів виконавчого провадження ВП №64104318, постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.01.2021 надіслана позивачу 15.01.2021, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень №18. Крім того, 05.04.2021 позивач за заявою ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та отримав копії постанов. Більше того, позивачем не обґрунтовано, яким чином впливає факт отримання ним копії постанови про відкриття виконавчого провадження на винесення державним виконавцем спірної постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження.

Також не заслуговують на увагу доводи скаржника про відсутність у нього обов`язку із здійснення додаткових витрат, оскільки авансування витрат здійснив не стягувач, а Жовківський ВДВС, так як згідно з пунктами 1, 17 Розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, авансові внески стягувачів перераховуються на окремий небюджетний рахунок, відкритий Міністерством юстиції України, міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування та державних банках, приватним виконавцем в банках (далі - рахунок авансових внесків). Для проведення витрат за рахунок авансового внеску стягувача кошти з рахунку авансових внесків згідно з розпорядженням державного виконавця перераховуються у розмірі, необхідному для здійснення витрат виконавчого провадження, на спеціальні реєстраційні рахунки для обліку коштів, отриманих за іншими джерелами власних надходжень, відкриті Міністерством юстиції України, міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України в органах Державної казначейської служби України. Разом з розпорядженням державним виконавцем готуються та надаються відповідні документи щодо здійснення витрат. Витрати за рахунок авансових внесків здійснюються згідно з кошторисами, затвердженими в установленому порядку.

Що стосується визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження за позивачем, незважаючи на те, що він лише один з боржників, слід зазначити, що Фермерське господарство ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є солідарними боржниками щодо виконання рішення суду у справі № 444/2913/17 про знесення самочинно спорудженої двоповерхової прибудови до північної сторони нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 .

Судом першої інстанції правильно враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 22.04.2021 у справі №540/1187/19, згідно з якою стягнення виконавчого збору із солідарних боржників не врегульовано в законодавчому порядку, однак за загальним правилом солідарний обов`язок боржників означає, що кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Тобто, висновок судів попередніх інстанцій про те, що стягнення усієї суми виконавчого збору із позивача, який є солідарним боржником, створює для нього надмірний тягар, не відповідає самій суті солідарного обов`язку.

Таким чином, визначення для позивача як одного із солідарних боржників додаткових витрат виконавчого провадження у повному обсязі відповідає його обов`язку як солідарного боржника.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що визначаючи розмір додаткових витрат виконавчого провадження постановою від 28.04.2021 ВП № 64104318 у розмірі 209967 грн, відповідач діяв правомірно, у спосіб, передбачений законодавством України, що свідчить про безпідставність позовних вимог Фермерського господарства Скіри Романа Івановича.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат судом не змінюється.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства Скіри Романа Івановича залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі № 380/8864/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 20.04.2022