Справа № 540/4842/21
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2022-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/4842/21

Суддя в суді І інстанції Морська Г.М.

Рішення суду І інстанції ухвалено у м. Херсон

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними дій щодо нарахування єдиного соціального внеску, у сумі 12349,48 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задоволено позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про наявність у позивача, як діючого адвоката, обов`язку сплачувати за себе єдиний внесок, так як такий обов`язок покладається на адвокатське об`єднання «МІМІР» у якому позивач здійснює свою професійну діяльність.

При цьому, факт відсутності доказів сплати за позивача єдиного внеску свідчить про нездійснення відрахуванням його роботодавцем, а тому наявність заборгованості роботодавця по сплаті єдиного соціального внеску не покладає на позивача додаткового обов`язку щодо його окремої сплати.

В свою чергу, податковим органом подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про залишення без задоволення позовних вимог, так як позивач має сплатити спірні суми єдиного внеску.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 01 грудня 2017 року серії ХС № 000135, яке видано Радою адвокатів Херсонської області, позивач має право на зайняття адвокатською діяльністю.

При цьому, з 10 квітня 2018 року позивач прийнятий на роботу в АО «МІМІР».

Між тим, Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13 листопада 2020 року № Ф-30413-51, на суму 9049,48 гривень.

В свою чергу, 25 серпня 2021 року позивачем отримано лист Виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради № 02-11-1117-24, яким його повідомлено, що він, як фізична особа - підприємець має заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску, у сумі 12 349,48 грн.

Тому, вважаючи, що податковим органом вчинено протиправні дії щодо нарахування позивачу зобов`язань зі сплати єдиного внеску, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлення зазначених обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як позивачу правомірно нараховано спірну заборгованість зі сплати єдиного внеску, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначені правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - учасниками накопичувальної пенсійної системи), - з Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах праці, трудових відносин та зайнятості населення, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності дій Головного управлінню ДПС в Херсонській області щодо нарахування позивачу, який провадить незалежну професійну діяльність, зобов`язань зі сплати єдиного внеску, починаючи з початку 2020 року.

В свою чергу, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції про залишення без задоволення адміністративного позову в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, з аналізу вищевикладених положень законодавства вбачається, що законодавцем встановлено обов`язок сплати особами, які провадять незалежну професійну діяльність, мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їхньої діяльності.

З іншого боку, позивач вважає, що він не має сплачувати спірну заборгованість, зокрема, так як він з 2018 року працював в АО «МІМІР», а тому за нього має сплачувати єдиний внесок відповідна юридична особа.

Між тим, з аналізу вищевикладених положень законодавства вбачається, що у спірному періоді відносини щодо сплати єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї права на здійснення підприємницької (незалежної професійної) діяльності, яку особа фактично не здійснює, нормативно не врегульовано.

При цьому, у випадку коли особа є найманим працівником, така особа вважається застрахованою особою, а тому платником єдиного внеску за неї виступає її роботодавець та мета збору єдиного внеску досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

В даному випадку, інше тлумачення законодавства податковим органом, на переконання колегії суддів, суперечить принципам податкового законодавства та меті запровадженого державою страхового внеску.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» викладено Верховним Судом у постанові від 27 листопада 2019 року (справа № 160/3114/19), постанові від 04 грудня 2019 року (справа № 440/2149/19), постанові від 23 січня 2020 року (справа №480/4656/18), постанові від 27 березня 2020 року (справа № 140/2214/19).

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається із зібраних матеріалів у справі АО «МІМІР» з ІІІ кварталу 2018 року не виплачувало на користь позивача заробітної плати та будь-яких інших виплат, а як наслідок не сплачувалось ЄСВ.

В даному випадку, вказані обставини свідчать про те, що у межах спірних правовідносин неможлива подвійна сплата єдиного внеску від імені позивача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, відомості з якого використовує податковий орган в своїх облікових картках, позивач здійснює індивідуальну адвокатську діяльність.

Тому, колегія суддів вважає, що у межах спірних правовідносин позивач мав обов`язок зі сплати єдиного внеску.

При цьому, колегія суддів не приймає посилань позивача на правову позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 27 жовтня 2021 року (справа № 440/325/19), так як у відповідній справі судами встановлено факт сплати від імені адвоката єдиного внеску адвокатським об`єднанням у якому він працював.

Між тим, враховуючи вищевикладені висновки, обсяг доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок про необхідність залишення без задоволення позовних вимог.

В свою чергу, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Єщенко О.В. Крусян А.В.