Справа № 440/9625/21
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2022-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 21 квітня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/9625/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи на ДП "ВО "Знамя" з жовтня 2004 року по жовтень 2015 року;

зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період його роботи на ДП "ВО "Знамя" з жовтня 2004 року по жовтень 2015 року включно з урахуванням заробітку за цей період у розмірі 194305,56 грн.

Позовні вимоги обґрунтувала посиланням на те, що відповідачем протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи на ДП ВО "Знамя" з жовтня 2004 року по жовтень 2015 року з урахуванням заробітку позивача за цей період та проведення перерахунку пенсії з урахуванням такого заробітку, оскільки під час її роботи підприємством вирахувані із заробітної плати позивача внески до Пенсійного фонду України. Водночас відповідно до довідки, наданої підприємством, у зв`язку зі скрутним фінансово-економічним станом внески до пенсійного фонду за вказаний період не перераховані. На переконання позивача, застрахована особа не несе жодної відповідальності за порушення, вчинене підприємством-страхувальником.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

08 вересня 2021 року судом одержано відзив на позов, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Звертав увагу на відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з урахуванням заробітку за період з жовтня 2004 року по жовтень 2015 року, оскільки чинний механізм нарахування пенсій передбачає, що розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально у залежності від набутого ним страхового стажу та отриманого заробітку, з якого сплачувались страхові внески. Оскільки за даними системи персоніфікованого обліку страхові внески та єдиний соціальний внесок із заробітної плати позивача ДП ВО "Знамя" за період з жовтня 2004 року по жовтень 2015 року не сплачені, відсутні підстави для зарахування зазначеного періоду роботи ОСОБА_1 до її страхового стажу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року у арбітражного керуючого Несвіта Володимира Івановича витребувано належним чином завірені копії доказів на підтвердження періодів роботи в ДП "ВО "Знамя" Гладкої Лілії Вікторівни.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

10 березня 2020 року позивач звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою, у якій просила зарахувати період її роботи з жовтня 2004 року по жовтень 2015 року на ДП ВО "Знамя" до страхового стажу з урахуванням заробітної плати за вказаний період.

Листом від 16 березня 2020 року № 1268-1319/Г-06/8-1600/20 відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для перерахунку страхового стажу, а також зазначив, що оскільки станом на дату звернення до Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області позивач не є отримувачем пенсії, то вирішення питання про зарахування до трудового стажу періодів її роботи на ДП ВО "Знамя" є передчасним.

Не погодившись з такою відповіддю суб`єкта владних повноважень, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За змістом статті 1 Закону № 1058-IV:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

В силу положень статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом із тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Частинами першою та другою статті 20 Закону № 1058-IV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до частини шостої цієї статті страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

У силу положень частини десятої згаданої статті, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Приписами частини дванадцятої статті 20 Закону № 1058-IV визначено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Суд зауважує, що предметом спору у цій справі є вирішення питання щодо наявності або відсутності правових підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи в ДП ВО "Знамя" з жовтня 2004 року по жовтень 2015 року з урахуванням заробітної плати за цей період.

Записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , копію якої залучено до матеріалів справи, підтверджено, що ОСОБА_1 04 жовтня 2004 року прийнятий на роботу на Полтавський завод "Знамя" де працювала до 19 жовтня 2015 року.

Викладені обставини відповідачем не заперечуються.

Даними системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України підтверджено, що у період з жовтня 2004 року по жовтень 2019 року (в межах предмету розгляду у цій справі) позивачу ДП ВО "Знамя" нарахована заробітна плата, однак страхові внески/єдиний соціальний внесок до Пенсійного фонду України роботодавцем не сплачені, що визнається сторонами.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 482/434/17 зазначив, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом положень Закону № 1058-IV, обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення позивача права на зарахування до стажу його роботи періодів його фактичної роботи на ДП ВО "Знамя".

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу періодів його фактичної роботи на зазначеному підприємстві.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року в справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 04 вересня 2018 року в справі № 482/434/17, які відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

За правилами частини п`ятої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Оскільки наведені вище висновки Верховного Суду стосуються застосування вищевикладених норм Закону № 1058-IV, такі висновки враховуються судом у цій справі.

Суд зважає на те, що записами у трудовій книжці позивача належним чином підтверджено періоди роботи ОСОБА_1 з 04 жовтня 2004 року по 19 жовтня 2015 року на ДП ВО "Знамя".

При цьому, суд враховує, що в силу положень частини шостої статті 20 Закону № 1058-IV базовим звітним періодом для нарахування страхових внесків є календарний місяць.

Несплата ДП ВО "Знамя" страхових внесків до Пенсійного фонду України не має наслідком позбавлення позивача права на зарахування періодів її роботи до страхового стажу.

Як наслідок, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за період з жовтня 2009 року по жовтень 2015 року не є підставою для позбавлення позивача права на включення зазначених періодів роботи до її страхового стажу.

А відтак, належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій відповідача щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду її роботи на ДП ВО "Знамя" з жовтня 2009 року по жовтень 2015 року.

Вимога позивача про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_2 на ДП "ВО "Знамя" з липня 2009 року по липень 2019 року включно з урахуванням її заробітку за цей період в сумі 194305,56 грн. у повному обсязі, задоволенню не підлягає, оскільки питання щодо зарахування періодів роботи до стажу роботи належить до дискреційних повноважень та виключної компетенції органа Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Саме органи пенсійного фонду визначають правильність та повноту наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Суд не може підміняти уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення, перерахунку пенсій громадянам орган Пенсійного фонду України та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача, перебираючи дискреційні функції Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Суд звертає увагу, що відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи наведене, для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, суд вважає за можливе зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про зарахування періодів її роботи на ДП ВО "Знамя" до страхового стажу за вказаний період та прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

За змістом частини третьої статті 139 Кодексу при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,40 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) періодів роботи на ДП ВО "Знамя" за період з жовтня 2004 року по жовтень 2015 року з урахуванням заробітку за цей період.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) про зарахування до її страхового стажу періоду її роботи на ДП ВО "Знамя" з жовтня 2004 року по жовтень 2015 року з урахуванням заробітної плати за вказаний період та прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Чеснокова