Справа № 240/28185/21
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року м. Житомир справа № 240/28185/21

категорія 111031101

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Панкеєвої В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, третя особа - управління житлово-комунального господарства та екології Новоград-Волинської міської ради, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області при розгляді її звернення від 18.05.2021;

- зобов`язати відповідача перевірити стан належного їй двоповерхового житлового будинку, який розміщено за адресою АДРЕСА_1 , та у разі встановлення його аварійного стану направити матеріали перевірки з відповідним висновком щодо визнання вказаної житлової нерухомості непридатною для проживання, а тому звільненою від оподаткування для прийняття рішення сесією Новоград-Волинської міської ради Житомирської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок неналежного утримання зберігачем ввіреного майна (зберігач визначався за вибором органу державної виконавчої служби), вказаний житловий будинок з господарськими будівлями давно став непридатним для проживання тому не може оподатковуватись податком на нерухоме майно.

Позивач зверталась до відповідача з відповідною заявою, однак виконавчий комітет не врахував зазначені у її зверненні фактичні обставини та фактично залишив без відповіді таке звернення.

Відповідач у строк та в порядку, визначеному ст.152, ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подав відзив на позовну заяву. По змісту відзиву просив у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушених прав.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 клопотання виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області задоволено. Залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в адміністративній справі №240/240/28185/21 - управління житлово-комунального господарства та екології Новоград-Волинської міської ради (вул. Шевченка, 16, м.Новоград-Волинський, Житомирська область, 11700, ).

Управління житлово-комунального господарства та екології Новоград-Волинської міської ради подало пояснення щодо позову, по змісту якого вказано, що чинним законодавством України не передбачено проведення таких перевірок уповноваженими особами виконавчих органів місцевого самоврядування або такими органами, включаючи управлінням житлово-комунального господарства та екології міської ради.

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 КАС України.

У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 18 травня 2021 року зверталась до відповідача із заявою, в якій повідомила, що внаслідок неналежного утримання зберігачем ввіреного майна, зберігач визначався за вибором органу державної виконавчої служби, вказаний житловий будинок з господарськими будівлями давно став непридатним для проживання, а тому не може оподатковуватись податком на нерухоме майно. Враховуючи вищевикладене, просила у порядку здійснення контролю згідно ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", перевірити с двоповерхового житлового будинку, який розміщено за адресою: АДРЕСА_1 , та у разі встановлення його аварійного стану направити матеріали перевірки з відповідним висновком щодо визнання вказаної житлової нерухомості непридатною для проживання, а тому звільненою від оподаткування для прийняття рішення сесією Новогоад-Волинської міської ради Житомирської області.

Листом від 02.06.2021 №01/492 відповідач повідомив, що відповідно до Положення "Про порядок обстеження стану жилих будинків і метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих приміщень непридатними для проживання" від 26 квітня 1984 року №189, затвердженого Радою Міністрів Української РСР, обстеженню виконавчими комітетами місцевих Рад підлягають жилі будинки державного і громадського житлового фонду з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам. Також повідомлено, відповідно до Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом Української РСР.

Позивач вважає бездіяльність відповідача при розгляді її звернення протиправною, у зв`язку з чим звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України від 02.10.1996 №393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі - Закон України "Про звернення громадян").

Частиною першою статті 1 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 5 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Звернення позивача, зокрема, заява від 18.05.2021 відповідає вимогам статті 5 цього ж Закону, а тому у силу положень частини 1 статті 7 Закону України "Про звернення громадян" має бути розглянуто по суті суб`єктом, якому їх адресовано.

Згідно з ст.15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Таким чином, надання відповіді органом місцевого самоврядування на звернення громадян України є обов`язковим.

Статтею 18 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

З огляду на викладене, оскільки заява позивача від 18.05.2021, отримана уповноваженою особою відповідача 18.05.2021, а відповідь за результатами розгляду такої заяви надано 02.06.2021, суд приходить до висновку, що відповідачем не порушено законодавчо визначеного терміну для розгляду звернення громадян.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян", відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно з ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Таким чином, органи місцевого самоврядування, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), реалізують свої повноваження, зокрема, шляхом прийняття відповідних рішень за результатами розгляду звернень громадян та доведення їх до відома заявників. При цьому, обов`язковою вимогою до змісту вказаних рішень є вмотивованість відповіді органу державної влади та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення у разі відмови в задоволенні вимог та розгляд заяви в повному обсязі, з вмотивованим обґрунтуванням на всі питання, що були порушені у заяві.

Суд зазначає, що відповідно до змісту листа відповідача від 02.06.2021 №01/492 "Про розгляд звернення" позивачу не надано повну відповідь на її заяву (звернення) від 18.05.2021.

Так, відповідачем у листі наведено норми законодавства щодо врегулювання питань житлового фонду, натомість жодних причин відмови у перевірці стану житлової нерухомості в листі не вказано, про прийняття певного рішення не згадується.

Вказане свідчить, що відповідачем не надано обґрунтованої відповіді на поставлені позивачем у зверненні питання, що є предметом доказування у даній справі.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що відповідачем у листі від 02.06.2021 №01/492 не надано відповіді на поставлені позивачем питання та не прийнято жодного рішення за її зверненням, що свідчить про наявність протиправної бездіяльності з боку відповідача при розгляді звернення позивача, а тому позов в наведеній частині слід задовольнити.

Щодо вимоги позивача зобов`язати відповідача перевірити стан належного їй двоповерхового житлового будинку, який розміщено за адресою АДРЕСА_1 , та у разі встановлення його аварійного стану направити матеріали перевірки з відповідним висновком щодо визнання вказаної житлової нерухомості непридатною для проживання, а тому звільненою від оподаткування для прийняття рішення сесією Новоград-Волинської міської ради Житомирської області суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. "ґ" п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу не є об`єкт оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, житло нерухомість непридатна для проживання, в тому числі у зв`язку з аварійним станом визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаної територіальної громади, що створена згідно із законом та перспективним план формування територій громад.

Непридатною для проживання вважається та житлова нерухомість, що знаходиться в аварійному стані, визнана такою рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаної територіальної громади через те, що не відповідає санітарним і технічним вимогам.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, транспорту, зв`язку за технічним станом, використанням та утриманням інших об`єктів нерухомого майна усіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і об`єктах; прийняття рішень про скасування даного ними дозволу на експлуатацію об`єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства.

Як попередньо встановлено судом, за результатами розгляду звернення позивача виконавчий комітет Новоград-Волинської міської ради Житомирської області 02.06.2021 надав відповідь не по суті звернення, без урахування фактичних обставин, та чинних норм законодавства.

Статтею 5 КАС України визначено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведеного випливає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

У зв`язку з вказаним, суд вважає за необхідне захистити права позивача шляхом зобов`язання відповідача перевірити стан належного їй двоповерхового житлового будинку, який розміщено за адресою АДРЕСА_1 для формування відповідного висновку, з метою подальшого прийняття рішення сесією Новоград-Волинської міської ради Житомирської області.

Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись статтями 77, 90, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області при розгляді звернення ОСОБА_1 від 18.05.2021.

Зобов`язати виконавчий комітет Новоград-Волинської міської ради Житомирської області (вул.Шевченка,16, м.Новоград-Волинський, Житомирська обл., 11700, ) перевірити стан належного ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , інд. код НОМЕР_1 ) двоповерхового житлового будинку, який розміщено за адресою АДРЕСА_1 для формування відповідного висновку, з метою подальшого прийняття рішення сесією Новоград-Волинської міської ради Житомирської області (вул.Шевченка,16, м.Новоград-Волинський, Житомирська область, 11700, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва