Справа № 120/19637/21-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

26 квітня 2022 р. Справа № 120/19637/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справ за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що 30.11.2021 відповідачем прийнято рішення № 18, яким заявниці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із тим, що виконання встановлених норм обслуговування тварин не підтверджується даними первинного обліку.

Вважаючи відмову про призначення їй пенсії протиправною, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Ухвалою суду від 20.01.22 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

У встановлений строк на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зокрема, у відзиві зазначено, що згідно наданих документів про стаж (трудова книжка, диплом про освіту, довідка про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих трудоднів, свідоцтва про народження дітей, ідентифікаційний номер) загальний страховий стаж складає 26 років 1 місяць 1 день, пільговий стаж відсутній.

До заяви на призначення пенсії від 04.10.2021 також не надано документ, що посвідчує зміну прізвища з " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_1 ". Виходячи з вищезазначеного, до страхового стажу не було зараховано період навчання з 01.09.1983 по 02.07.1984 та період догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 14.04.1986 заявниця з січня 1988 по вересень 2010 працювала в колгоспі «Україна» ТОВ «Україна» на посаді доярки - пільгова довідка та первинні документи, щодо підтвердження стажу роботи дояркою до заяви не надавалися та на титульній сторінці запис про зміну прізвища здійснено без посилання на первинний документ.

Період роботи з 20.01.1988 по 17.07.2001 - врахований до страхового стажу згідно довідки про вихододні та даних персоніфікованого обліку, так як запис на звільнення в трудовій книжці не завірений уповноваженою особою, та період з 18.07.2001 по 16.05.2004 врахований до страхового стажу згідно сплати страхових внесків (запис на звільнення в трудовій книжці не завірений уповноваженою особою).

Головним управлінням 11.10.2021 за №0200-0211-8/63431 зроблено запит до ТОВ «Україна» про надання уточнюючої довідки про період роботи дояркою, тобто, відповідачем надавались можливі дії для надання допомоги ОСОБА_1 в підтвердженні умов, за яких призначається пенсія дояркам. На вказаний запит надійшли довідки №№87, 88, 89, 90 від 03.11.2011.

Вказаними довідками також не підтверджується виконанням Позивачем встановлених норм обслуговування, що не надає права на пенсію на пільгових умовах.

Отже, Головне управління ПФУ рішенням правомірно відмовило позивачу, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Дослідивши матеріали справи, та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивачем 25.11.2021 була подана заява про призначення пенсії через Веб-Портал Пенсійного фонду України. Разом із заявою про призначення пенсії Позивачем подано до ГУ ПФУ України наступні документи: Довідка про заробітну плату для обчислення пенсії №88 від 03.11.2021 за періоди з січня 1998 року по грудень 2001 року; Довідка про заробітну плату для обчислення пенсії №89 від 03.11.2021 за періоди з січня 1990 року по грудень 1994 року; Довідка №90 від 03.11.2021 про вихододні Позивача у період з 1998 року по 2001 рік; Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №2 від 02.11.2021; Клопотання про надання правової допомоги у отриманні необхідних документів для призначення пенсії, Трудова книжка серія НОМЕР_2 , у якій серед іншого зазначено, що з 20.01.1988 по 16.09.2010 позивач працювала дояркою в колгоспі «Україна».

Рішенням №18 від 30.11.2021 ГУ ПФУ Вінницькій області відмовлено Позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із відсутністю пільгового (спеціального) стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Вважаючи відмову про призначення їй пенсії протиправною, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.

При цьому, абзацом 8 пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року.

Як свідчать матеріали адміністративної справи, на час звернення з заявою до відповідача позивач мала достатній стаж (більше 20 років на роботах дояркою), для призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту "Д" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та який підтверджений трудовою книжкою.

Водночас, як слідує із відмови відповідача у призначені пільгової пенсії позивачу, єдиною підставою для не зарахування до пільгового стажу періоду її роботи дояркою з січня вересня 1988 року по вересень 2010 року, слугувала відсутність первинних документів, які б підтверджували факт виконання норм обслуговування кількості тварин.

Так, норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Однак, Кабінет Міністрів України не визначав порядок встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно до цього нормою обслуговування належить вважати певну кількість голів корів або свиней, закріплених за робітницею, яку вона зобов`язана обслужити упродовж установленого робочого дня (зміни) у визначених організаційно-технічних умовах. А відтак, ураховується виконання норм обслуговування, встановлених на рівні, не нижчому від технічно обґрунтованих норм. В свою чергу, до технічно обґрунтованих норм належать: типові міжгалузеві і галузеві (відомчі) норми обслуговування, затверджені в установленому порядку; норми обслуговування, встановлені на підставі типових міжгалузевих і галузевих (відомчих) нормативів часу на окремі роботи (операції) з урахуванням організаційно-технічних умов обслуговування великої рогатої худоби і свиней у цьому господарстві. Відповідно, саме адміністрація господарства подає до органу Пенсійного фонду довідку про стаж роботи дояркою (оператором машинного доїння), свинаркою-оператором і про виконання встановлених норм обслуговування.

Разом з тим, не визначення порядку встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах, та не затвердження (та як наслідок відсутність відповідних підтвердних документів) норм обслуговування тварин для доярок господарства за вищевказані роки на відповідних підприємствах, де працювала позивач, на думку суду, не може свідчити про невиконання нею таких норм та не спростовує факту виконання позивачем повний робочий день робіт за посадою доярка, в тому числі по догляду за тваринами, що перебували в її обслуговуванні.

Також суд враховує ту обставину, що колегією Міністерства сільського господарства Української РСР 30.01.1973 прийнято Рекомендації, які були надіслані відділам агропромислового розвитку районів, відповідно до яких в кожному сільськогосподарському підприємстві мали бути розроблені свої норми обслуговування тварин в залежності від умов праці та обслуговування, а рекомендовані Міністерством норми виробітку і обслуговування тварин, в залежності від механізації, зокрема корів 16-30 голів. Нормативно-правових документів щодо встановлення єдиних норм обслуговування тварин не існує. Вони встановлювалися самостійно господарствами.

Згідно довідок ТОВ "Україна" с. Кордишівка (є правонаступником всіх архівних документів КСП "Україна") №88,89, 90 від 03.11.2021, в якій зазначено, що довідку видано на основі книги обліку трудового стажу і зарплати колгоспника за 1990-2001 роки, норми обслуговування не збереглися, на всі виплати нараховані страхові внески.

Разом з тим, відсутність документів первинного обліку обслуговування тварин, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах, та не затвердження (та як наслідок відсутність відповідних підтверджувальних документів) норм обслуговування тварин для доярок господарства за вищевказані роки на відповідних підприємствах, де працювала позивач ОСОБА_1 , на думку суду, не може свідчити про невиконання нею таких норм та не спростовує факту виконання позивачем робіт за посадою доярка.

Суд зазначає, що відповідачем не спростовано доказів встановлення у колгоспах та товаристві, де працювала позивач, норм обслуговування тварин. Окрім того, відповідач, наприклад, не надав доказів притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача за невиконання норм обслуговування,а також такі відомості відсутні і в трудовій книжці позивача.

А відтак, посилання представника відповідача на те, що позивач не виконувала норми обслуговування є безпідставними та є такими, що не ґрунтуються на доказах які містяться у матеріалах справи.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу підпунктів 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

В ході судового розгляду встановлено, що на час звернення з заявою про призначення пенсії позивач мала пільговий стаж, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становить 22 роки 7 місяців 28 днів.

Відмовляючи у зарахуванні до пільгового стажу роботи окремих періодів роботи позивачки, що, в свою чергу, слугувало підставою для відмови у призначені пільгової пенсії, відповідач вказав на відсутність підтвердження даними первинного обліку роботи позивачки дояркою.

Водночас, статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Водночас, основними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є досягнення необхідного віку та наявність стажу дояркою не менше 20 років.

Підтвердженням того, що позивач працювала повний робочий день дояркою у вищевказаних господарствах є записи в її трудовій книжці та інформація у довідках про підтвердження особливого характеру роботи, що відповідають вимогам законодавства і не потребує інших способів доведення цього факту.

Разом із тим, відсутність документів первинного обліку обслуговування тварин, а також не визначення порядку встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії, та не затвердження (та як наслідок відсутність відповідних первинних документів) норм обслуговування тварин для доярок у відповідні роки на відповідному підприємстві, де працювала позивач, не може свідчити про невиконання нею таких норм.

Аналогічного правового висновку дійшов і Верховний Суд у постановах від 10 липня 2018 року у справі №709/1360/17, та від 07 лютого 2019 року у справі №699/155/17.

Такі висновки свідчать про те, що позивач не повинна нести тягар відповідальності через те, що посадові особи господарства невірно заповнили інформацію у трудовій книжці, не встановили норми надоїв та обслуговування тварин або через незбереження документів про встановлення таких норм станом на день звернення за призначенням пенсії.

Водночас, на переконання суду, наслідком протиправних дій відповідача є прийняття протиправного рішення, яким позивачці відмовлено у призначенні пенсії.

Відтак, належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасувати рішення №18 від 30.11.2021 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькі області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як наслідок, відповідача належить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькі області призначити пенсію ОСОБА_1 згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 25.11.2021

Одночасно, надаючи оцінку вимозі "виплачувати пенсію", то суд підстав для її задоволення не вбачає, виходячи з наступного.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливіть їх порушення у майбутньому.

Отже, вимога про зобов`язання "виплачувати пенсію" звернута на майбутнє, відповідно, є передчасною, адже спір в цій частині фактично не існує.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення №18 від 30.11.2021 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькі області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії згідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькі області призначити пенсію ОСОБА_1 згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 25.11.2021.

У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень), за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса поштова для листування: АДРЕСА_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (адреса: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, 21050, ).

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар