Справа № 440/397/22
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2022-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2022 року м. ПолтаваСправа №440/397/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області (надалі - відповідач, Терешківська сільська рада), у якому позивач просив зобов`язати Терешківську сільську раду надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :00:016:0027.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем права ОСОБА_1 на отримання у власність земельної ділянки за рахунок земель комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, у відзиві представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 32-33/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що обрана позивачем земельна ділянка у силу статей 93, 124 Земельного кодексу України знаходиться у користуванні (право оренди) у Фермерського господарства ОСОБА_2 , а тому не може бути надана позивачу у власність без погодження землекористувача.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.03.2022 у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи у відкритому судовому засіданні за його участі відмовлено.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Обставини справи

ОСОБА_1 звернувся до Терешківської сільської ради з клопотанням від 18.10.2021 /а.с. 34/, в якому просив на підставі статей 118, 121, 122 Земельного кодексу України надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовним розміром 2,0 га, яка розташована на території Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області; кадастровий номер земельної ділянки, за рахунок якої бажає одержати безоплатно у власність земельну ділянку у межах норм безоплатної приватизації, :00:016:0027.

За змістом опису вхідного пакету документів на отримання адміністративної послуги Виконавчого комітету Терешківської сільської ради від 18.10.2021 №371/15-09 /а.с. 8/ до вказаного клопотання позивач додав: графічний матеріал, копії паспорта та ідентифікаційного номера, посвідчення учасника бойових дій та довіреність.

У викопіюванні ОСОБА_1 зазначив місце розташування земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району, яку він бажає отримати у власність, із земельної ділянки з кадастровим номером :00:016:0027 /а.с. 10/.

Рішенням одинадцятої сесії Терешківської сільської ради восьмого скликання від 11 листопада 2021 року "Про розгляд клопотання "Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства як учасника АТО гр. ОСОБА_1 " /а.с. 35/ відмовлено гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ 01.03) на території Терешківської сільської ради, оскільки земельна ділянка кадастровий номер :00:016:0027, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, використовується для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з 23.03.2020 по даний час в Державному реєстрі речових прав на земельну ділянку зареєстроване право оренди земельної ділянки за ОСОБА_2 .

Не погодившись з цим рішенням органу місцевого самоврядування, позивач оскаржив його до суду.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

У силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

За приписами частин шостої та сьомої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як визначено пунктом "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України від 21.05.97 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (надалі - Закон №280/97-ВР) передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

За змістом статті 59 Закону №280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Оцінка судом обставин справи

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі предметом спору є обставини отримання позивачем дозволу органу місцевого самоврядування на відведення у власність земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації.

Суд враховує, що наведеними вище положеннями статей 116, 118 ЗК України гарантоване право особи на отримання у власність в межах норм безоплатної приватизації, з-поміж іншого, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до статті 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним (компетентним) органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Частиною сьомою статті 118 ЗК України встановлено два альтернативні варіанти правомірної поведінки уповноваженого органу у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а саме: надати дозвіл або відмову в наданні такого дозволу. При цьому, виходячи з положень статей 26, 59 Закону №280/97-ВР, рішення про надання чи відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки у власність належить до виключних повноважень міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні.

За обставин цього спору суд встановив, що позивач 18.10.2021 звернувся до Терешківської сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а відповідач рішенням від 11.11.2021 відмовив ОСОБА_1 у наданні такого дозволу.

За змістом частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Суд зауважує, що невід`ємною частиною конституційного права на судовий захист є можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог щодо поновлення яких встановлена у належній судовій процедурі та формалізована у судовому рішенні, що забезпечено конкретними гарантіями, які б дозволяли реалізувати його в повному об`ємі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя.

Однак, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально вираженого права чи інтересу особи, яка стверджує про їх порушення.

Право вибору способу захисту порушеного або оспорюваного права належить позивачеві, тоді як перевірка відповідності цього способу наявному порушенню і меті судового розгляду є обов`язком суду, який має приймати рішення в межах позовних вимог та з урахуванням фактичних обставин конкретної справи, беручи до уваги можливість у той чи інший спосіб захистити порушене право (за наявності підстав для цього).

За обставин цього спору відповідач розглянув заяву ОСОБА_1 від 18.10.2021 у визначені законом термін та спосіб, а позивач рішення Терешківської сільської ради від 11.11.2021, яким йому відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, не оскаржив.

Суд також враховує, що правила адміністративного судочинства допускають випадки, коли суд може вийти за межі вимог позову, зокрема, у випадку, якщо спосіб захисту, який пропонує позивач, є недостатнім або неправильно ним обраним для повного та ефективного захисту його прав, свобод та інтересів.

Тобто, у межах цього провадження суд має можливість надати правову оцінку рішенню відповідача від 11.11.2021.

Поряд з цим, проаналізувавши підстави відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, зазначені у рішенні Терешківської сільської ради від 11.11.2021, суд зауважує, що позивач виявив намір отримати у власність земельну ділянку за рахунок земельної ділянки, що перебуває у користуванні Фермерського господарства " ОСОБА_2 ".

Так, до матеріалів справи залучено копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якою підтверджено, що 23.03.2020 у Державному реєстрі зареєстроване право оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:016:0027 за Фермерським господарством " ОСОБА_2 " /а.с. 36-37/.

Частиною п`ятою статті 116 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Таким чином, безоплатна приватизація земельних ділянок, що вже перебувають у законному користуванні інших осіб, допускається виключно після припинення користування такими особами земельними ділянками.

Однією із підстав припинення права користування земельною ділянкою стаття 141 Земельного кодексу України визначає вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частиною другою статті 149 Земельного кодексу України вилучення земельних ділянок здійснюється за письмовою згодою землекористувачів, а в разі незгоди землекористувачів - у судовому порядку. Справжність підпису на документі, що підтверджує згоду землекористувача на вилучення земельної ділянки, засвідчується нотаріально.

Отже, погодження землекористувача є обов`язковим у випадку, якщо безоплатна приватизація стосується тієї земельної ділянки державної чи комунальної власності, що перебуває у користуванні інших громадян або юридичних осіб і їх право користування не припинено у визначеному законом порядку.

Верховний Суд у постанові від 17.12.2018 у справі №509/4156/15-а зазначив, що враховуючи обмежений строк розгляду клопотання, а також положення частини шостої статті 118 ЗК України, яка містить імперативні вимоги щодо обов`язковості додавання до клопотання зацікавленої особи графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб), то недодержання вимог щодо змісту клопотання, ненадання належним чином оформлених графічних матеріалів або погодження землекористувача, якщо бажана земельна ділянка не є вільною, може бути самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

У постановах від 04.05.2020 у справі №816/1331/17, від 01.10.2020 у справі №120/4116/19-а, від 15.06.2021 у справі №823/106/18 Верховний Суд звернув увагу на те, що на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення певної земельної ділянки, достатнім є долучення до клопотання заявника письмової згоди землевласника (землекористувача), засвідченої нотаріально.

Матеріали справи не містять доказів отримання позивачем станом на дату подання клопотання від 18.10.2021 нотаріально засвідченої згоди від ОСОБА_2 на вилучення частини земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га із земельної ділянки з кадастровим номером :00:016:0027.

У позовній заяві позивач стверджував, що разом із клопотанням він подавав нотаріально завірену заяву - згоду (погодження) землекористувача, однак, таке твердження позивача суперечить наявним у справі доказам, які він надав до суду.

Так, до позовної заяви додано копію нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_2 , якою землекористувач відмовляється від права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :00:016:0027 на користь громадян, у тому числі на користь ОСОБА_1 /а.с. 14/. Однак, така заява датована 11.11.2021 /а.с. 14 - зворот/ (датою ухвалення Терешківською сільською радою рішення за результатом розгляду клопотання ОСОБА_1 від 18.10.2021).

До позовної заяви позивач додав копію опису від 18.10.2021 №371/15-09 /а.с. 8/, яким підтверджено, що до клопотання від 18.10.2021 згода землекористувача не долучалась.

Матеріали справи також не містять доказів подання вищезгаданої заяви на розгляд сесії Терешківської сільської ради до моменту ухвалення рішення від 11.11.2021 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Отримання нотаріально засвідченої згоди землекористувача 11.11.2021 після подання клопотання позивача від 18.10.2021 та прийняття оскаржуваного рішення від 11.11.2021 про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою не може бути підставою для зобов`язання Терешківської сільської ради надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, оскільки позивач до поданих разом з клопотанням від 18.10.2021 документів таку згоду не долучив, відповідач її не розглядав.

За наведених обставин, позивач у ході розгляду справи не довів порушення його права рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача у спірних відносинах, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач від сплати судового збору звільнений, оскільки є учасником бойових дій.

Відповідач доказів понесення судових витрат не надав.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення відповідачем судових витрат, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області про зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга в електронній формі подається через Електронний кабінет користувача підсистеми "Електронний суд" безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, а у паперовій формі через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба