Справа № 380/25626/21
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2022-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2022 року

справа №380/25626/21
провадження № П/380/25879/21
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) 28.12.2021 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі Львівський обласний ТЦК та СП, відповідач) з такими вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.04.2016 по 13.07.2021 не у повному обсязі;
- зобов`язати Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.04.2016 по 28.02.2018, з врахуванням січня 2008 року, як базового місяця та за період з 01.03.2018 по 13.07.2021 з урахуванням березня 2018 року, як базового місяця та здійснити виплату з урахуванням виплачених коштів.
На обґрунтування позовних вимог у цій справі позивач зазначає, що з 07.04.2016 по 13.07.2021 проходив військову службу у Сокальському військовому комісаріаті. Наказом військового комісара Сокальського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №128 від 13.07.2021 виключений із списків особового складу. Позивач вказує, що на день звільнення з військової служби йому не виплачена в повному обсязі індексація грошового забезпечення за час проходження ним військової служби. Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо нарахування йому індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби. У відповідь відповідач скерував лист, в якому повідомив, що з 01.01.2016 по 28.02.2018 нарахування та виплата індексації грошового забезпечення здійснювалась відповідно до норм Порядку №1078, базовий місяць за цей період визначений грудень 2015 року; оскільки нарахована випереджаючим шляхом сума ймовірної індексації з січня 2016 року по лютий 2018 року не перевищувала суму підвищення грошового забезпечення за грудень 2015 року, нарахована індексація за цей період становила 0,00 грн. Позивач вважає, що позивач невірно нарахував йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 13.07.2021. Вважає, що «базовим» місяцем (місяцем, з якого слід обчислювати зростання індексу споживчих цін до досягнення встановленого законом порогового значення) для нарахування індексації грошового забезпечення за спірний період повинні бути січень 2008 року та березень 2018 року.
Відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с. 26-33), позов не визнає, просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 . Вказує, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу проводилась відповідно до Постанови КМУ №1078 від 17.07.2003. Відповідач зазначає, що проведення нарахування індексації грошового забезпечення позивача здійснювалось з визначення грудня 2015 та березня 2018 року як «базових» місяців. Щодо виплати індексації за період з березня 2018 року по липень 2021 року відповідач пояснив, що 01.03.2018 набрала чинності постанова КМУ №704 від 20.08.2017, відповідно до якої затверджені нові збільшені схеми тарифних розрядів та ставок за посадами та коефіцієнти посадових окладів військовослужбовців. Оскільки в березні 2018 року відбулось збільшення посадового окладу позивача, цей місяць є базовим для обчислення зростання індексу споживчих цін, котрий перевищив встановлений законом поріг 103% у листопаді 2018 року, тому виплата позивачу індексації грошового забезпечення продовжена з грудня 2018 року. Відповідач вважає, що визначення базового місяця для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовця є дискреційними повноваженнями органу військового управління, тому вирішення цього питання належить до компетенції відповідача.
Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило.
Суд дослідив долучені до матеріалів справи копії письмових доказів та встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини:
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) проходив військову службу у лавах Збройних сил України. Відповідно до довідки-розрахунку Львівського обласного ТЦК та СП про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з квітня 2016 року по липень 2018 року (а.с. 34) ОСОБА_1 :
- за період з 07.04.2016 по 01.03.2018 індексація грошового забезпечення нараховувалась випереджаючим шляхом, сума індексація грошового забезпечення за цей період становила 0,00 грн., а базовий місяць для нарахування індексації визначений грудень 2015 року (а.с. 16,34звор.);
- з березня 2018 року для обчислення зростання індексу споживчих цін з метою нарахування індексації грошового забезпечення базовим місяцем визначений березень 2018 року (01.01.2018 набрала чинності Постанова КМУ №704 від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», внаслідок чого суттєво зросли розміри посадових окладів військовослужбовців),
- виплату індексації грошового забезпечення розпочато у грудні 2018 року (в листопаді 2018 року індекс зростання споживчих цін перевищив встановлений законом поріг в розмірі 103%), з січня 2019 року і до звільнення ОСОБА_1 зі служби (липень 2021 року) відповідач здійснював виплату ОСОБА_1 певних сум індексації (а.с.13-14, 34-34звор.).
Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) №212 від 01.07.2021 ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас Збройних Сил України за станом здоров`я; з 13.07.2021 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, що підтверджується відомостями військового квитка ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 від 11.01.2001 (а.с.8).
15.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до Львівського обласного ТЦК та СП із заявою про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період проходження ним служби, а саме з 07.04.2016 по 28.02.2018 з визначенням базового місяця січня 2008 року та за період з 01.03.2018 по 13.07.2021 з врахуванням базового місяця березня 2018 року (а.с.15). Листом №Ф/7789 від 24.11.2021 Львівський обласний ТЦК та СП надав заявнику відповідь та зазначив, що індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 нараховувалась відповідно до норм Порядку №1078, базовий місяць за цей період визначений грудень 2015 року; оскільки нарахована випереджаючим шляхом сума ймовірної індексації з січня 2016 року по лютий 2018 року не перевищувала суму підвищення грошового забезпечення за грудень 2015 року, нарахована індексація за цей період становила 0,00 грн. (а.с. 16).
При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII. Згідно з частиною першою статті 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII). Згідно з статтею 1 цього Закону соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено в статті 12 Закону №2011-XII. Так, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до положень статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Абзацом 2 частини третьої статті 9 Закону №2011-XII визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII (далі Закон №1282-XII).
За визначенням, наведеним в статті 1 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).
Стаття 4 Закону №1282-XII визначає підстави для проведення індексації. Згідно з частиною першою статті 4, в редакції від 01.01.2015, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Законом №911-VIII від 24.12.2015, який набрав чинність з 01.01.2016, внесені зміни у частину першу статті 4 Закону №1282-XII цифри « 101» замінені цифрами « 103».
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Частиною другою статті 5 Закону №1282-XII визначено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (частина перша статті 9 Закону №1282-XII).
Відповідно до норм статті 6 Закону №1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок №1078), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Відповідно до пункту 11 Порядку №1078, в редакції від 21.06.2012, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 (в редакції від 21.06.2012, що діяла до грудня 2015 року), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Для проведення подальшої індексації або здійснення чергового підвищення доходів випереджаючим шляхом обчислення індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком починаючи з наступного за базовим місяця.
09.12.2015 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі Постанова №1013). Ця постанова набрала чинності 15.12.2015 та відповідно до пункту 6 цієї постанови застосовується з 01.12.2015.
Відповідно до пункту 3 Постанови №1013 міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів необхідно було вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року. Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078.
Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 до Порядку №1078 внесені зміни, пункт 5 викладено в новій редакції:
« 5. У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Приклади проведення індексації грошових доходів громадян у разі їх підвищення наведено у додатку 4.
У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення.
Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.
Приклад обчислення суми індексації у разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції наведено у додатку 5.
У разі коли індекс споживчих цін для проведення індексації, розрахований наростаючим підсумком, перевищив 10 відсотків, Кабінет Міністрів України приймає рішення про підвищення тарифних ставок (окладів) працівникам бюджетної сфери, органам державної влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів з урахуванням суми індексації, яка складається на момент підвищення.
Працівникам підприємств i організацій, які перебувають на госпрозрахунку, підвищення заробітної плати у зв`язку із зростанням рівня інфляції провадиться у порядку, визначеному у колективних договорах, але не нижче норм, визначених Законом України Про індексацію грошових доходів населення та положень цього Порядку.».
Постановою Кабінету Міністрів України №77 від 11.02.2016 внесені зміни в абзац другий пункту 11 Порядку №1078, цифри « 101» замінено цифрами « 103». Ці зміни, відповідно до пункту 2 Постанови КМУ №77 від 11.02.2016, застосовуються з 1 січня 2016 року.
Пунктом 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед іншого, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Відповідно до пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
У разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (пункт 5 Порядку №1078).
Згідно з пп.2) пункту 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
При прийнятті рішення суд виходить з таких мотивів:
нормами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено здійснення індексації грошового забезпечення військовослужбовців.
Індексація грошового забезпечення за своєю суттю є державною гарантією щодо оплати праці, метою якої є підвищення грошових доходів громадян (в межах прожиткового мінімуму) для компенсації подорожчання/зростання споживчих товарів і послуг внаслідок інфляції. Проведення індексації заробітної плати (грошового забезпечення) є обов`язком підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, у разі, коли індекс споживчих цін перевищив поріг індексації. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Отже, важливим елементом алгоритму нарахування індексації є термін (так званий «базовий» місяць), від якого починає обчислюватися зростання індексу споживчих цін, оскільки нарахування індексації розпочинається після досягнення цим індексом певного значення у відсотках (так званого «порогу»), визначеного законом.
Так, індексація грошових доходів населення починає нараховуватися, коли зростання індексу споживчих цін перевищує 103 відсотки за період після 01.01.2016 (частина перша статті 4 Закону №1282-XII зі змінами, внесеними Законом №911-VIII від 24.12.2015, який набрав чинності 01.01.2016).
При цьому місяць, у якому відбулося підвищення, вважається «базовим» при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
ОСОБА_1 проходив військову службу в лавах Збройних Сил України. З 07.04.2016 і до 13.07.2021 у Сокальському районному військовому комісаріаті. За цей період ОСОБА_1 :
- за період з 07.04.2016 по 01.03.2018 нарахована відповідачем (з урахуванням грудня 2015 року як «базового» місяця) індексація грошового забезпечення становила 0,00 грн.;
- з березня 2018 року для обчислення зростання індексу споживчих цін з метою нарахування індексації грошового забезпечення «базовим» місяцем відповідач визначив березень 2018 року (коли внаслідок прийняття Урядом Постанови №704 суттєво зросли розміри посадових окладів військовослужбовців);
- виплату індексації грошового забезпечення розпочато у грудні 2018 року (в листопаді 2018 року індекс зростання споживчих цін перевищив встановлений законом поріг в розмірі 103%), з січня 2019 року і до звільнення ОСОБА_1 зі служби (липень 2021 року) відповідач здійснював виплату ОСОБА_1 певних індексації.
Отже, спірним у цій справі є правильність визначення відповідачем «базового» місяця для здійснення нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.04.2016 і до 13.07.2021.
Позивач стверджує, що з 07.04.2016 по 28.02.2018 відповідач не нараховував та не виплачував йому індексацію грошового забезпечення, а з 01.03.2018 по 13.07.2021 індексація грошового забезпечення йому виплачувалась в заниженому розмірі. Для нарахування індексації за період з квітня 2016 року по березень 2018 року слід застосовувати «базовий» місяць січень 2008 року, а за період з 01.03.2018 по 13.07.2018 березень 2018 року.
Аргументи відповідача зводяться до того, що індексація грошового забезпечення позивачу за період з 07.04.2016 по 01.03.2018 нараховувалась з груднем 2015 року як «базовим» місяцем для обчислення індексу зростання споживчих цін визначений. З огляду на те, що нарахована сума ймовірної індексації за вказаний період не перевищила суму підвищення грошового забезпечення в грудні 2015 року, нарахована позивачу індексація грошового забезпечення за вказаний період становила 0,00 гривень, тому і не виплачувалася. Починаючи з березня 2018 року для обчислення зростання індексу споживчих цін з метою нарахування індексації грошового забезпечення «базовим» місяцем визначено березень 2018 року.
Оцінюючи аргументи сторін суд керується такими мотивами:
Пункт 5 Порядку №1078 в редакції Постанови №1013, що діє з 01.12.2015, пов`язує початок обчислення зростання індексу споживчих цін з місяцем, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою.
Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 28.04.2016 №201/10/137-16 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.
Суд враховує, що розмір посадового окладу за посадою позивача, як і будь-якого іншого військовослужбовця в Україні, був визначений постановою КМУ №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007, якою затверджені схеми посадових окладів військовослужбовців та курсантів навчальних закладів у розмірах згідно з додатками 1-8, 30-32; схеми посадових окладів осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 9-23; схеми окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатком 24; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 25-28, 33. Постанова №1294 набрала чинності 01.01.2008.
Наступне підвищення окладів військовослужбовців відбулося 01.03.2018, коли набрала чинності постанова КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704.
Таким чином, в контексті нової редакції Порядку №1078 саме січень 2008 року слід вважати «базовим» місяцем для обчислення з 01.01.2016 індексації грошового забезпечення позивача, оскільки в цей місяць востаннє підвищувалися посадові оклади військовослужбовців в Україні. Внаслідок невірного визначення «базового» місяця відповідач помилково здійснював обчислення зростання індексу споживчих цін за період з 07.04.2016 по 28.02.2018 та, як наслідок, не виплачував індексацію грошового забезпечення позивача за цей період.
Суд на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України висновки Верховного Суду, викладені в постанові 26.01.2022 у справі №400/1118/21 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/103034525) такого змісту: «28. Спірним у цій справі є, зокрема, питання правильності визначення відповідачем базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача за період з 27 липня 2017 року по 28 лютого 2018 року. 29. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного. 30. Як убачається з матеріалів справи, виникнення даних спірних правовідносин зумовлено нездійсненням військовою частиною НОМЕР_3 нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача у відповідний період. 31. Так, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за вказаний період. 32. Разом з цим, суд першої інстанції виснував про дискреційність повноважень відповідача щодо визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів за відповідний період. Суд апеляційної інстанції, своєю чергою, визначив таким базовим місяцем березень 2015 року. 33. Разом з цим, колегія суддів Верховного Суду не може погодитися з жодним із зазначених висновків судів попередніх інстанцій у частині визначення базового місяця індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 . 34. З аналізу положень Закону №2011-XII та Закону №1282-ХІІ убачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. 35. Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації. 36. Крім цього, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 7 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення. 37. Стосовно дискреційних повноважень, Суд зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». 38. Повноваження ж державних органів щодо визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки. 39. Відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку № 1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових. […] 42. Аналіз наведених норм законодавства України, дає підстави Суду дійти висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації. 43. Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців. 44. Відповідно до пункту 13 указаної Постанови вона набрала чинності з 01 січня 2008 року. 45. З січня 2008 року по 28 лютого 2018 року посадовий оклад позивача не змінювався. 46. Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме: до 01 березня 2018 року. 47. Отже, відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 27 липня 2017 року по 28 лютого 2018 року.».
Підсумовуючи свої міркування суд дійшов висновку, що для відновлення права позивача на отримання індексації грошового забезпечення у встановленому законом розмірі Львівський обласний ТЦК та СП повинен здійснити нарахування та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 07.04.2016 по 28.02.2018 із застосуванням при її обчисленні січня 2008 року як «базового» місяця.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 13.07.2021 із визначення березня 2018 року як базового місяця, то такі не підлягають до задоволення з мотивів їх безпідставності. В березні 2018 року набрала чинності Постанова КМУ №704, якою розмір посадового окладу ОСОБА_1 з березня 2018 року збільшено в чотири рази - з 1030 грн. до 4370 грн. Отже, з березня 2018 року індексація надалі обчислюється на підставі Постанови №1078, тому підстав для нарахування та виплати індексації до досягнення порогового значення інфляції (індексу зростання споживчих цін) в розмірі 103% не було. Після досягнення індексом інфляції цього порогового значення в листопаді 2018 року нарахування індексації відновлено, починаючи з грудня 2018 року позивачу нараховано та виплачено першу суму індексації. Як вбачається з наданих позивачем до позовної заяви архівних відомостей про нараховане грошове забезпечення (а.с.13-14), позивачу з грудня 2018 року і до липня 2021 року відповідач здійснював нарахування та виплату індексацію грошового забезпечення (з урахуванням березня 2018 року як «базового» місяця). Отже позовні вимоги за цей період є безпідставними.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.
Суд не здійснює розподіл судових витрат відповідно до норм статті 132 КАС України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та не подав доказів понесення інших судових витрат.

Керуючись ст.ст. 9, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо обчислення ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.04.2016 по 28.02.2018 із застосуванням грудня 2015 року як «базового» місяця.
Зобов`язати Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (79005, Львівська область, місто Львів, вул. І.Франка, буд. 25; ідентифікаційний код 08412340) здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 07.04.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Судові витрати не розподіляти.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.