Справа № 137/49/22
Суддя: Желіховський В. М.
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 137/49/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2022 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судового засідання Голоти О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови серії ВМ №00003336 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Літинського районного суду Вінницької області з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови серії ВМ №00003336 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

В позові зазначає, що вона є директором ТОВ "Про Транс" і 25.11.2021 р. транспортний засіб Renault Premium 460 DXI днз НОМЕР_1 , який належить її товариству на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, здійснював перевезення соняшнику насипом згідно ТТН №2511-5 від 25.11.2021.

14.12.2021 р. головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті, ОСОБА_2 на неї було складено постанову серії ВМ №00003336 за порушення ч.2 ст.132-1 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Зазначає, що вищевказана постанова є незаконною та необгрунтованою, а тому такою, що підлягає скасуванню за наступних пілстав.

По-перше, позивач не була автомобільним перевізником в розумінні ЗУ "Про автомобільний транспорт", оскільки 04.05.2021 між ТОВ "Про Транс" та ТОВ "Торгова компанія "Золотий Дракон" укладено договір оренди транспортного засобу з екіпажем. Строк дії договору встановлений 31.12.2021 р. За таких підстав, з 04.05.2021 р. ТОВ "Торгова компанія "Золотий Дракон" є користувачем вказаного транспортного засобу, який використовується підприємством для перевезення вантажів.

По-друге, позивач зазначає на невідповідність оскаржуваної постанови діючому законодавству.

Згідно ТТН №2511-5 від 25.11.2021 транспортний засіб Renault Premium 460 DXI д.н.з. НОМЕР_1 здійснював перевезення подільного вантажу, а саме соняшника насипом з с. Василівка Дніпропетровської обл. в м. Кривий Ріг.

Зазначає, що єдиною методикою вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України.

Вказана методика не розповсюджується на транспортні засобі з рідким та сипучим вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі.

Відповідно до Вимог про облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю, пересувний пункт повинен бути укомплектований, поміж іншого, таким технічним обладнанням: комплект пересувних автомобільних ваг для осьового зважування транспортних засобів у русі, до складу якого входять дві вагові платформи, ваговий індикатор у футлярі та чотири вирівнювальні доріжки; комп`ютерна техніка; свідоцтво про повірку ваг та свідоцтво про державну метерологічну атестацію.

За таких підстав зазначає, що при здійсненні зважування транспортного засобу з сипучим вантажем, який змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, результати вимірювання, здійсненні посадовими особами відповідача, не можна вважати достовірними, оскільки такі вимірювання здійсненні без застосування відповідної Методики, яка б враховувала особливості вантажу, що свідчить про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним сипучим вантажем, зокрема соняшником, який є рухомим під час руху автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

Крім того, винесена постанова не відповідає вимогам Інструкції, оскільки не містить марки, моделі, державного номерного знаку причепу, категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного зсобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі. Тому вважає, що вказані недоліки ставлять під сумнів твердження відповідача про врахування вказаних критеріїв про встановлення факту перевищення встановлених законодавством вагових норм.

При цьому, оскаржувана постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу на момент зважування, однак вказаної інформації оскражувана постанова не містить і доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагової норми не надано.

Зазначає, що відповідно до ТТН №2511-5 від 25.11.2021, вказаний у постанові вантажний автомобіль рухався з причепом і встановлена маса складає масу не самого вантажного автомобіля, а автомобіля з причепом.

Щодо строку звернення з позовом до суду зазначає, наступне, шо копію оскаржуваної постанови вона отримала 21.12.2021 р. Однак, згідно тесту діагностичного центру "Меділабс" від 24.12.2021 у неї було виявлено позитивний результат на Covid-19, що в свою чергу унеможливило вчасне звернення за правовою допомогою та подачі позову до суду.

Враховуючи ситуацію, яка склалась в країні та обмеження, встановлені законодавством в протидії вірусної інфекції Covid-19, вважає за поважну дану причину пропущення процесуального строку для подання позовної заяви та просить суд поновити пропущений процесуальний строк.

09.02.2022 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача Державної служби України з безпеки адвоката Доготер О.Г., в якому зазначає, що з вказаним позовом відповідач не погоджується і вважає його таким, що не підлягає задоволенню.

Так, встановлено, що 25.11.2021 р. о 06 год. 01 хв. за адресою Н-23, км 2+998 Кіровоградська область, зафіксовано транспортний засіб Renault Premium 460 DXI днз НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 5,8 % (4,167 тон) відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 132-2 КУпАП.

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки Q-FREE HI TRAC TMU WIM, 10022 свідоцтво про повірку технічного засобу No UA.TR.001 35 316-21 дійсне до 10 вересня 2022 року, за що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Звертає увагу на ту обставину, що технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. №163.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим ДСБТ (Порядок №1174).

Відповідно до п.12 Порядку №1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Таким чином, показники правопорушення, що зафіксовані в автоматичному режимі, і втручання сторонніх осіб в яке є неможливим, є доведеними та беззаперечно визначені сертифікованим та введеним в експлуатацію пристроєм.

Щодо посилання позивача на незаконність постанови у зв`язку із тим, що напівпричіп/причіп є самостійним транспортним засобом, само по собі не логічне за наступних підстав.

Відповідно до п.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. №363, сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричіпа.

Отже, напівпричіп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом.

Таким чином, з метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття, встановлено заборону перевезення подільних вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують вказані параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі). У разі перевезення подільних вантажів вагові параметри не повинні перевищувати вищезазначені межі, а якщо останні мають більші значення, то видача дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні також не допускаються.

Вказують, що посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про праворушення, зафіксовані в автоматичному режимі і під час їх розгляду використовують інформаційні файли з інформаційно-телеконунікаційної системи у яких містяться відомості, зокрема про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні та метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Таким чином, під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовує, зокрема, відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Позивач, в свою чергу, звертаючись до суду з позовом, не надав належних допустимих доказів на підтвердження наявності відомостей про належного користувача (орендаря) транспортного засобу, оскільки, до Єдиного державного реєстру транспортних засобів такі відомості про зміни користувача не повідомлялись, тому адміністративну відповідальність повинна нести фізична особа, яка є керівником юридичної особи та за якою зареєстрований транспортний засіб ТОВ "Про Транс". Згідно відомостей ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, керівником даного підприємства є ОСОБА_1 .

За таких підстав, доводи позивача є необгрунтованими, відповідні відомості не були внесені, а тому позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог чинного законодавства. В задоволенні позовних вимог просять відмовити.

18.02.2022 р. до суду надійшла відповідь на відзив позивача, в якому зазначає, що твердження у поданому відзиві є необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення посилаючись на наступне.

Зокрема, з 04.05.2021 р. ТОВ "Торгова Компанія "Золотий Дракон" є користувачем вище вказаних транспортних засобів, які використовуються підприємством для перевезення вантажів.

Відповідно до п. 24 Порядку, внесення до Реєстру відомостей про належного користувача - працівника, визначеного керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватись ним, здійснюється у сервісному центрі МВС за заявою уповноваженого в установленому законодавством порядку представника юридичної особи або належного користувача.

Враховуючи вищевикладене, твердження відповідача про правильність застосування адміністративного стягнення до позивача, оскільки останнім не внесено відомостей до Реєстру відомостей про належного користувача, є незаконним та необгрунтованим, враховуючи п. 3 Порядку у позивача відсутні підстави для внесення даних відомостей, адже договір оренди був укладений між юридичними особами.

За таких обставин, відповідачем винесено протиправну постанову про накладення штрафу на позивача, оскільки позивач на момент складання оскаржуваної постанови не був автомобільним перевізником в розумінні ЗУ "Про автомобільний транспорт", оскільки 04.05.2021 р. підприємство, де позивач є керівником, передало даний транспортний засіб в повноцінне користування ТОВ "Торгова Компанія "Золотий Дракон" для здійснення вантажних перевезень по Україні.

По друге, щодо невідповідності оскаржуваної постанови діючому законодавству зазначає наступне.

Результати вимірювання, здійсненні посадовими особами відповідача не можна вважати правильними та достовірними, зважаючи на відсутність спеціальної методики та на неможливість встановлення точного показника навантаження на здвоєну вісь транспортного засобу з сипучим вантажем, а тому відсутні підстави вважати, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням габаритно-вагових обмежень щодо навантаження на осі транспортного засобу

В свою чергу, існування такої методики і її використання відповідачем під час проведення контрольного зважування автомобіля позивача не доведено жодним чином. Просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Олійник О.Л. в судовому засіданні позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві підтримав повністю і просить їх задовольнити. Також просить врахувати заперечення викладені у відпоіді на відзив.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Заяв чи клопотань не находило. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши письмові докази та оцінивши їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Так, із постанови серії ВМ № 00003336 від 14.12.2021, 25.11.2021 р. о 06 год. 01 хв. за адресою Н-23, км 2+998 Кіровоградська область, зафіксовано транспортний засіб Renault Premium 460 DXI днз НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 5,8 % (4,167 тон). Зазначеною постановою вирішено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та вирішено накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500.00 (вісім тисяч п`ятсот) грн. (а.с. 19). У відповідності до договору оренди транспортного засобу з екіпажем №1/П від 04.05.2021 р. (а.с. 20-22) позивач ОСОБА_1 як директор ТОВ "Про Транс" уклала договір оренди транспортного засобу Renault Premium 460 DXI днз НОМЕР_1 , з ТОВ "Торгова Компанія "Золотий Дракон". Договір діє до 31.12.2021.

Відповідно до Актів надання послуг №119 від 30 версеня 2021 р. (а.с.23), №128 від 32 жовтня 2021 р. (а.с.24), №141 від 30 листопада 2021 р. (а.с.25), №143 від 30 грудня 2021 р. (а.с.26) та платіжних доручень (а.с.27-30) позивач отримувала плату за оренду транспортних засобів з екіпажем. Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 132-1 КУпАП. Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17 звертає увагу судів на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Звертає увагу, що відповідно до вимог статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В силу принципу презумпції невинуватості, чинної в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно з оскаржуваною постановою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, а саме, п.22.5 Правил Дорожнього руху. Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, про порушення якого вказано інспектором у оскаржуваній постанові, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Порядок здійснення габаритно-вагового контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування" (далі Порядок № 879). За визначенням наданим у пункті 2 цього Порядку габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль-це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль-визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті. Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку № 879). Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (пункт 6 Порядку № 879). У пунктах 12 та 13 Порядку № 879 закріплено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані. Особливості габаритно-вагового контролю та вимоги до нього закріплені у пунктах 15-25 зазначеного Порядку. На підтвердження того, що вимірювальна техніка була у справному стані та відповідала вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, відповідачем надано сертифікати відповідності, Акт приймання робіт поточного середеього ремонту-влаштування елементів системи моніторингу "WIM" на км 2+500+км 3+500 автомобільної дороги Н-23 Кропивницький-Кривий Ріг-Запоріжжя з додатками, а також сертифікати відповідності та перевірок (а.с.55-71). Судом встановлено, що порушення нормативних параметрів навантаження на здвоєні осі транспортного засобу Renault Premium 460 DXI днз НОМЕР_1 на 5,8 % (4,167 тон) зафіксовано на трьох фотокартках із зображенням транспортного засобу та його номерного знаку, які отримані за результатами автоматичної фіксації правопорушення (а.с.72-74). На поданих представником відповідача фотокартках міститься інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні координати місця вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; перевищення навантаження. Аналіз усіх наявних в справі доказів, дає підстави стверджувати, що факт перевищення встановлених вагових обмежень автомобіля Renault Premium 460 DXI днз НОМЕР_1 , власником якого є позивач, доведений в повній мірі. Згідно ч. 2 ст.132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Відповідно до примітки зазначеної статті, підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. 14 липня 2015 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» № 596-УІІІ, що дозволяє накладення штрафів за порушення правил дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі. Відповідно до ч.1 ст. 14-1 КУпАП, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів. Статтею 14-3 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 279-1 КАС України, за запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".

Посилання позивача про те що вищевказаний транспорт був переданий в користування іншим особам, зокрема ТОВ "Торгова Компанія "Золотий Дракон", суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Renault Premium 460 DXI днз НОМЕР_1 (а.с.17) власником є ТОВ "Про Транс", а його керівником відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичний осі-підприємців та громадських формувань (а.с.16) є безпосередньо позивач ОСОБА_1 .

Однак, до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не внесено відомостей про належного користувача транспортного засобу.

Подані представником відповідача докази відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, ст.ст. 72,73,74,75,76 КАС України, відображають обставини, які описані в оскаржуваній постанові, одержані без порушення порядку, встановленого законом, а тому є належними, достовірними та достатніми для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. За таких обставин, суд вважає, що позивач, будучи власником транспортного засобу, який є джерелом підвищеної небезпеки, передаючи його в користування третім особам, мала бути зацікавлена та вжити належних заходів задля забезпечення дотримання користувачем такого ТЗ Правил дорожнього руху та неухильного виконання вимог чинних нормативно-правових актів останнім. З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , повністю.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-79, 139, 229, 241-246, 250 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови серії ВМ №00003336 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Желіховський Віктор Миколайович