Справа № 340/893/22
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/893/22

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Річ Тракт" до Кропивницької митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості про визнання протиправною та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Річ Тракт" звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UА901000/2021/000026/2 від 16.11.2021 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № U А901020/2021/000161 від 16.11.2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що для митного оформлення товару в режимі імпорту, а саме транспортного засобу марки MAN, модель- TGX 18.440 до відповідача подано митну декларацію, в якій позивачем визначено митну вартість товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Позивач зазначає, що під час митного оформлення товарів відповідачу було подано всі необхідні документи, які відповідають вимогам частини другої статті 53 МКУ, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товару, а тому оскаржувані рішення на його думку є протиправним та підлягають скасуванню.

04 лютого 2022 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.51-52).

Відзив відповідачем на дану позовну заяву до суду не надано.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що з метою митного оформлення товару в режимі «Імпорт», позивачем подано до митного органу митну декларацію № UА901020/2021/003976, відповідно до якої відображено ввезено на митну територію України бувший у використанні транспортний засіб марки МАN, модель - TGX 18.440, ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_1 , рік виготовлення - 2013 рік, тип двигуна дизель, колір кабіни білий, колір рами чорний, об`єм циліндрів двигуни - 10518 см3, призначення - для перевезення напівпричепів, по дорогах загального користування, країна виробництва Німеччина, кількість - 1 шт.

Митна вартість, яка заявлена позивачем до митного оформлення вказаного вище транспортного засобу становить 7 000,0 Євро (згідно обмінного курсу Української гривні до Євро, на момент подачі декларації еквівалент складає - 211 452,5 грн.).

На підтвердження заявленої митної вартості, разом із митною декларацією № UА/901020/2021/0003976, позивачем подано до Кіровоградської митниці Дермитслужби України: рахунок-фактуру (інвойс) від 29.10.2021 року № 20210529; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; контракт № 02/11/АS від 02.11.2020; платіжне доручення № 47 від 27.10.2021; довідка 12.11.2021-73; довіреність 11/11-21.

В ході митного оформлення транспортного засобу Кропивницькою митницею Держмитслужби складено карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА/901020/2021/000161 та рішення про коригування митної вартості №UА/901000/2021/000026/2 від 16.11.2021.

Згідно карти відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА/901020/2021/000161, Позивача повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, з причин виявлення помилок допущених при заповненні ЕМД, а саме: не вірно заповнено графа 35, графа 38 та електронний інвойс: заявлено 8504 кг, потрібно - 7859 кг. Порушено вимоги наказу Мінфіну від 30.05.2012 року № 651.

Згідно ст. 54 Митного кодексу України, митним органом здійснено контроль правильності визначення митної вартості товару. В зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МКУ, відсутності у цих, документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ митним органом відмовлено у митному оформлені за заявленою декларантом митною вартістю та відповідно до ст. 55 МКУ - винесено рішення № UА/901000/2021/000026/2 від 16.11.2021 року, щодо коригування заявленої декларантом митної вартості товарів.

Рішенням, митну вартість товару скориговано та визначено на підставі ст. 64 МКУ резервним методом.

Вважаючи рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст.53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження митного органу щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, митний орган зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено випадки коли митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Так, відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як свідчать встановлені обставини справи, фактично підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стали висновки Митниці про те, що подані позивачем до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості, а також ненадання декларантом витребувані Митницею додаткові документи.

Визначивши повноваження митного органу, підстави прийняття оскаржуваних рішень, суд виходить з того, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у відповідача обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Судом встановлено, що в ході митного оформлення транспортного засобу Кропивницької митниці Держслужби складено карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА/901020/2021/000161 та рішення про коригування митної вартості № UA/901000/2021/000026/2 від 16.11.2021.

Згідно карти відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA/901020/2021/000161, позивача повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, з причин виявлення помилок допущених при заповненні ЕМД, а саме: не вірно заповнено графа 35, графа 38 та електронний інвойс: заявлено 8504 кг, потрібно - 7859 кг, порушено вимоги наказу Мінфіну від 30.05.2012 № 651.

Також, відповідно до змісту картки відмови, в зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МКУ, відсутності у цих, документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ митним органом відмовлено у митному оформлені за заявленою декларантом митною вартістю та відповідно до ст. 55 МКУ - винесено рішення № UA/901000/2021/000026/2 від 16.11.2021, щодо коригування заявленої декларантом митної вартості товарів. Рішенням, митну вартість товару скориговано та визначено на підставі ст. 64 МКУ резервним методом.

Рішення про коригування митної вартості товарів № UА/901000/2021/000026/2 від 16.11.2021, відповідачем скориговано митну вартість товару, та визначено її на рівні 14150,0 Євро (митну збільшено на 7 150,0 Євро).

Рішенням про коригування митної вартості товарів №UА/901000/2021/000026/2 від 16.11.2021, повідомлено, що за електронною митною декларацією №UА/901020/2021/0003976 від 12.11.2021, згенеровано форму митного контролю 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів», 117-2 «Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці для перевірки числового значення заявленої митної вартості». Крім того, митним органом зазначено, що Розділом 3 контракту від 02.11.2021 № 02/11/А8 передбачено, що продавець поставляє товар на умовах СРТ м. Кропивницький (п. 3.3).

Умови СРТ передбачають, що продавець передає товар перевізнику чи іншій особі в узгодженому місці (м. Кропивницький) та, що продавець повинен укласти договір про перевезення та понести витрати на перевезення, і відповідно, витрати на перевезення до пункту призначення є невід`ємною складовою митної вартості товару, що оцінюється. Пунктом 3.1 та 3.2 контракту від 02.11.2020 № 02/11/А8 зазначено, що покупець сплачує вартість товару шляхом переказу валютних коштів на банківський рахунок продавця.

Згідно рахунку-фактури від 29.10.2021 № 20210529 зазначено умови оплати за товар - (Р/Р) (згідно договору можлива передоплата), дата виставлення - 29.10.2021 та термін оплати - 05.11.2021, вартість товару згідно рахунку - 7000,0 Євро. Однак посилання на вже здійснену оплату у рахунку-фактурі від 29.10.2021 року № 20210529, враховуючи, що дата платіжного доручення № 47 від 27.10.2021 року, відсутнє. Зазначений факт може свідчити про можливість здійснення оплати за товар декількома частинами, наявність ще одного рахунку, квитанції/платіжного доручення на сплату коштів за товар. В поданому до митного оформлення платіжному дорученні № 47 від 27.10.2021 року, відсутні реквізити документів необхідних для того щоб надати повну інформацію про платіж, що не дає змогу ідентифікувати зазначений документ з заявленою до митного оформлення партією товару (лише наявне посилання реквізити договору). Використовуючи відкриті джерела мережі Інтернет, митницею здійснено порівняння, заявленого рівня митної вартості товару з рівнями митної вартості ТЗ з максимально наближеними техніко-комерційними показниками. Так, на сайтах mobile.de та csonkatrans.sk, виявлено цінові пропозиції на транспортні засоби з максимально наближеними технічними характеристиками, за значно вищими рівнями від заявленої митної вартості товару (з урахуванням того, що товар постачається з застосуванням комерційних умов поставки СРТ Кропивницький, а цінові пропозиції відображають вартість товару без урахування транспортування).

Однак, суд звертає свою увагу на те, що Відповідачем не враховано, що згідно довіреності, від 10.11.2021 року № 11/11-21 (а.с. 23), позивач уповноважив громадянина України ОСОБА_1 придбати та доставити транспортний засіб МAN 18.440, VIN - НОМЕР_1 . Тобто транспортування вказаного транспортного засобу від продавця до м. Кропивницький проведено уповноваженою особою Позивача, а тому висновки про обов`язок продавця транспортного засобу по доставці останнього до м.Кропивницького є передчасними.

Також, суд погоджується з доводами позивача, що припущення щодо можливої наявності декількох платежів за транспортний засіб, також є необґрунтованим, так як для них відсутні будь-які обґрунтовані підстави.

З`ясувавши обставини, з якими відповідач пов`язує наявність обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення митної вартості автомобіля, суд приходить до висновку про те, що за наведених митним органом обставин не можливо стверджувати про правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідача та картки відмови.

Таким чином, проаналізувавши підстави прийняття відповідачем рішень про коригування митної вартості та картки відмови, суд дійшов висновку про те, що зазначені відповідачем обставини не можуть бути правовою підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. У свою чергу, надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем доведено факт подання достатніх відомостей для застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, а відповідачем безпідставно обрано другорядний (резервний) метод, а тому з огляду на приписи частини другої статті 77 КАС України, позов належить задовольнити повністю.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA901000/2021/000026/2 від 16.11.2021 та Картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA901020/2021/000161 від 16.11.20212021 прийнято відповідачем без дотримання вимог, встановлених ч.3 ст. 2 КАС України, а саме необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; нерозсудливо; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу;2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Річ Трак» та адвокатом Губіним Денисом Андрійовичем 10 січня 2022 ро ку укладено договір № 10/01-22 про надання правової допомоги (а.с.39-43).

Відповідно до рахунку-фактури №СФ-1001/22 від 10 січня 2022 року сума гонорару становить 10250,00 грн. (а.с.44).

Сплата позивачем вказаної суми за надання правничої допомоги підтверджується копією платіжного доручення № 130 від 18.01.2022 (а.с.45).

Суд зазначає, що стаття 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини 5 статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12 вересня 2018 року (справа № 810/4749/15), аналізуючи положення статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначив, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Суд зазначає, що при визначені відшкодування витрат на суму гонорару адвоката, суд виходить з реальності адвокатських витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність) а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі "East/West Allianse Limited " суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд враховує, що адміністративна справа №340/893/22 розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Відтак, враховуючи вищенаведені норми КАС України та зважаючи на велику кількість рішень у справах з подібним предметом спору, суд відносить дану справу до категорії незначної складності.

Позивачем не надано доказів, на підтвердження значення справи, впливу вирішення справи на його репутацію або публічного інтересу до справи.

При цьому, суд зазначає, що підготовка позовної заяви у даній справі не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, усі документи, необхідні для складання і подання до суду позовної заяви були у позивача в наявності.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що вартість послуг правового характеру у розмірі 10250,00 грн., що заявлена до стягнення з відповідача є не співмірною зі складністю справи та обсягом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а тому, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн.

Також, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 грн., який підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «РІЧ-ТРАКТ» (просп. Перемоги, 14, кв. 203 м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25002, ) до Кропивницької митниці Державної митної служби України (вул. Лавандова, 27-б, м. Кропивницький, 25030 ) про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товару № UА901000/2021/000026/2 від 16.11.2021.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА901020/2021/000161 від 16.11.2021.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РІЧ-ТРАКТ» з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької митниці Державної митної служби України судовий збір у розмірі 2481,00 грн. та судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. Притула