Справа № 600/4975/21-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/4975/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про скасування постанови державного виконавця ,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд прийняти рішення, яким скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2021 року (ВП№65206790) винесену головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Душенко Володимиром Васильовичем відносно стягнення з ОСОБА_1 , виконавчого збору у розмірі 10000 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що не погоджується з оскаржуваною постановою, оскільки державним виконавцем не вчинялись дії щодо примусового виконання рішення суду. Крім того, позивач вказує, що ним не вчинялись перешкоди під час виконавчого провадження №63335646, яке було закрито відносно вселення ОСОБА_2 та виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 з квартири, що розташована в АДРЕСА_1 . Також позивач зазначив, що являється лежачим інвалідом першої групи, а тому враховуючи стан здоров`я не вчиняв та не міг вчиняти першкоди під час виконання рішення Шевченкіського районного суду міста Чернівці. Крім того, позивач вказав, що оскаржувана постанова винесена всупереч ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», а саме через 21 день після закриття виконавчого провадження №63335646. Також позивач зазначив, що оскаржувану постанову отримав майже через два місяці після її винесення, а саме 01.06.2021 р., що порушило його право на оскарження її.

Відповідач заперечував проти задоволення позову та вказав, що 26.10.2020 р. було відкрито виконавче провадження №6336992 з примусового виконання виконавчого листа №727/11533/17 виданого Шевченківським районним судом міста Чернівці 31.08.2020 р. про зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_2 . Крім того, одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження було винесено постанову про стягнення виконавчого збору. 31.03.2021 р. державним виконавцем було винесено постанову про закриття виконавчого провадження та враховуючи той факт, що позивачем не сплачено виконавчий збір, 21.04.2021 р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження №65206790 про стягнення виконавчого збору в сумі 10000 гривень. Відповідач вказує, що позивачем не підтверджено факт добровільного виконання виконавчого документу Шевченківського районного суду міста Чернівці, а саме до моменту відкриття виконавчого провадження, а тому позивач зобов`язаний сплатити вказаний виконавчий збір.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 29.09.2021 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк п`ять днів, з моменту отримання даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог ухвали суду від 29.09.2021 р. позивач подав клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 23.10.2021 р. позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2022 р. ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.10.2021 р. скасовано, справу направлено на продовження розгляду. В постанові суд апеляційної інстанції зробив висновки про поважність причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом.

04.04.2022 р. судом відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 11.04.2022 р. витребувано у відповідача - Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження ВП№65206790, а також доказів на підтвердження вчинення державним виконавцем примусових дій під час виконавчого провадження ВП№65206790.

20.04.2022 р. до суду надійшли від відповідача витребувані ухвалою суду від 11.04.2022 р. докази.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

26.10.2020 р. відповідачем відкрито виконавче провадження ВП№63336992 з примусового виконання виконавчого листа №727/11533/17 виданого 31.08.2020 р. Шевченківським районним судом міста Чернівці про зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_2 . Стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10000 гривень. (а.с. 79).

Крім того, 26.10.2020 р. відповідачем прийнято постанову №63336992 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 10000 гривень. (а.с. 81).

Також, державним виконавцем прийнято 26.10.2020 р. постанову №63336992 про визначення для боржника розміру мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 69 гривень. (а.с. 83).

Матеріали справи містять акт державного виконавця від 04.11.2020 р. в якому зафіксовано, що при виході для виконання рішення суду, за адресою вказаною у виконавчому документі встановлено, що кв. АДРЕСА_2 від особистих речей не звільнено, проте представник боржника Тарновецька С.М. не відмовляє у доступі до квартири, просить надати додатковий строк для звільнення квартири від речей. (а.с. 18).

31.03.2021 р. державним виконавцем прийнято постанову ВП№63336992 про закінчення виконавчого провадження, на підставі п.9 ч.1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення суду. (а.с. 85).

21.04.2021 р. відповідачем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№65206790 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 10000 гривень. (а.с. 19).

Матеріали справи містять довідку МСЕК та посвідчення призначення позивачу пенсії по інвалідності 1 групи. (а.с. 21-22).

19.08.2021 р. позивач подав скаргу до Міністерства юстиції України на дії відповідача. Однак, 10.09.2021 р. листом УЗПВР у Чернівецькій області відмовлено у задоволені вказаної скарги. (а.с. 23-25, 43-46).

До матеріалів справи додано акт державного виконавця від 23.02.2020 р., в якому зафіксовано, що під час виходу державного виконавця за адресою: вул. Б.Хмельницького, 24/1 у м. Чернівці, двері до квартири були зачинені, боржник на вимогу державного виконавця не з`явився, в подальшому стягувач самовільно відчинив двері та увійшов у квартиру. (а.с. 86).

Мотивувальна частина

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VІІІ примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону №1404-VІІІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно з ч. 3 ст. 27 Закону №1404-VІІІ за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону №1404-VІІІ державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з ч. 9 ст. 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 67 Закону №1404-VІІІ державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про вселення стягувача.

У разі невиконання боржником рішення про вселення стягувача самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Згідно з ч.2 ст. 67 Закону №1404-VІІІ примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому.

Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону №1404-VІІІ державний виконавець зобов`язаний письмово повідомити боржника і стягувача про день і час примусового вселення. Боржник вважається повідомленим про примусове вселення стягувача, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися вселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.

Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового вселення, під час виконання рішення про вселення не є перешкодою для вселення стягувача.

Згідно з ч.2 ст. 67 Закону №1404-VІІІ у разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про вселення стягувача, державний виконавець накладає на нього штраф та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Примусове вселення стягувача здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції.

Відповідно до ч.5 ст. 67 Закону №1404-VІІІ про примусове вселення стягувача державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове вселення.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що лише за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи.

На підставі матеріалів справи встановлено, що 26.10.2020 р. відповідачем відкрито виконавче провадження ВП№63336992 з примусового виконання виконавчого листа №727/11533/17 виданого 31.08.2020 р. Шевченківським районним судом міста Чернівці про зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_2 . Стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10000 гривень.

Крім того, 26.10.2020 р. відповідачем прийнято постанову №63336992 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 10000 гривень.

Водночас, державний виконавець не надав суду пояснень та доказів того, що на момент відкриття виконавчого провадження ВП№63336992 позивачем не було виконано добровільно рішення Шевченківським районним судом міста Чернівці у справі №727/11533/17 або вчинялись перешкоди ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_2 .

Крім того, відповідачем 04.11.2020 р. складено акт в якому зафіксовано, що при виході для виконання рішення суду, за адресою вказаною у виконавчому документі встановлено, що кв. АДРЕСА_2 від особистих речей не звільнено, проте представник боржника ОСОБА_4 не відмовляє у доступі до квартири, просить надати додатковий строк для звільнення квартири від речей.

Таким чином, державним виконавцем не було зафіксовано факт перешкоджання позивачем виконанню рішення про вселення стягувача, не було накладено на нього штраф та не вживались заходи примусового виконання рішення, що на думку суду свідчить про те, що стягував - ОСОБА_2 мав доступ до квартири АДРЕСА_2 , а рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці у справі №727/11533/17 виконано позивачем. Також, суд звертає увагу, що державним виконавцем не було зафіксовано та не повідомлено суду про момент передачі стягувачу - ОСОБА_2 ключів від квартири АДРЕСА_2 . Натомість у акті від 23.02.2021 р. (в якому помилково вказано рік складання акту 2020) зафіксовано, що під час виходу державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 , двері до квартири були зачинені, боржник на вимогу державного виконавця не з`явився, в подальшому стягувач самовільно відчинив двері та увійшов у квартиру. Зі змісту вказаного акту слідує, що стягувач - ОСОБА_2 мав доступ до квартири АДРЕСА_2 , а його вселення відбулось без примусових дій державного виконавця. Крім того, відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового вселення, під час виконання рішення про вселення не є перешкодою для вселення стягувача та не може бути розцінено як перешкода чи невиконання рішення суду.

За таких обставин, суд вважає про наявність підстав для задоволення позову, оскільки державний виконавець примусових дій відносно виконання судового рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці у справі №727/11533/17 не вчиняв, доказів відмови позивача від добровільного виконання рішення суду надані копії виконавчого провадження ВП№63336992 та ВП№65206790 не містять, а отже стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 10000 грн є необґрунтованим та безпідставним.

Решта доводів позивача щодо протиправності оскаржуваного рішення не підлягають оцінці судом та не впливають на результат розгляду справи, оскільки стягнення виконавчого збору без фактичного вчинення примусових дій державним виконавцем є неправомірним.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2021 року (ВП№65206790) винесену головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Душенко Володимиром Васильовичем відносно стягнення з ОСОБА_1 , виконавчого збору у розмірі 10000 гривень.

З вказаних підстав суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору в даній справі, суд не вирішує питання про відшкодування вказаних судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 257 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2021 року (ВП№65206790) винесену головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Душенко Володимиром Васильовичем відносно стягнення з ОСОБА_1 , виконавчого збору у розмірі 10000 гривень.

Згідно статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

У відповідності до статей 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 );

відповідач: Перший відділ Державної виконавчої служби м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (вул. Руська, 183, м. Чернівці, 58023, ).

Суддя Т.М. Брезіна