Справа № 465/3575/21
Суддя: Марків Ю. С.
Дата ухвалення: 2022-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

19.04.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Марків Ю.С.,

з участю секретаря судових засідань Чапля В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та про закінчення виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивує тим, що 02.01.2021 року інспектором поліції Фортуна С.В. винесено постанову серії ДПО №998815 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн., відповідно до змісту якої ОСОБА_1 02.01.2021 року о15 год. 45 хв., у м. Львові по вул. Стрийська, 202 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz без переднього номерного знаку, чим порушив п.п. 2.9 в ПДР.

Вважає зазначені дії інспектора протиправними, а постанову незаконною, такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає, на його думку, скасуванню, оскільки така винесена без жодного доказу, як того вимагає ст.283 КУпАП.

Окрім того, просив поновити строк на звернення до суду, мотивуючи таке тим, що про наявність оскаржуваної постанови дізнався лише 06.05.2021 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, про що надав відповідні докази.

Враховуючи вищевикладене, просить постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО №998815 від 02.01.2021 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП визнати протиправною та скасувати. Також просив закінчити виконавче провадження по стягненні з нього даного штрафу та стягнути судові витрати у справі з відповідача.

В судове засідання позивач не з`явився, однак від такого надійшла до суду заява про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення такого. Однак, надіслав клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском звернення до суду, покликаючись на те, що відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. А відповідно до відмітки у бланку оскаржуваної постанови, позивачу надіслано таку 05.01.2021 рекомендованим листом 103, така повернулась до УПП у Львівській області без вручення і скеровувалась на адресу, яку позивач зазначив при складанні постанови.

Позивач подав додаткові письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, що відповідач скерував копію оскаржуваної постанови на адресу, яка не є місцем проживання чи реєстрації позивача, і як доказ надав суду копію паспорта з відміткою місця реєстрації, а відтак покликання представника відповідача на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду не відповідає дійсності.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення від 02.01.2021 серії ДПО №998815 позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн., відповідно до змісту якої ОСОБА_1 02.01.2021 року о15 год. 45 хв., у м. Львові по вул. Стрийська, 202 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz без переднього номерного знаку, чим порушив п.п. 2.9 в ПДР.

Згідно ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ч.6 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені та відеозапису вчиненого адміністративного правопорушення суду не представлено.

З приводу клопотання позивача, щодо поновлення строку на подання позову та клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропущенням строку на звернення до суду, слід зазначити наступне.

Як вбачається з клопотання представника відповідача, копія оскаржуваної постанови була направлена позивачу за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, як вбачається з копії паспорта позивача він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

В матеріалах справи відсутній будь-який доказ, що позивач зареєстрований або фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з оскаржуваної постанови вбачається, що позивач відмовився від підпису в такій, окрім того, представником відповідача не долучено відео-запис події з якого б суд міг переконатись, що саме таку адресу зазначав позивач під час складання спірної постанови.

Відтак, зазначені твердження представника відповідача не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Окрім того, зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів того, що позивач отримував спірну постанову, суд вважає, що строк на звернення до суду пропущений з поважних причин, відтак, його клопотання про поновлення строку на звернення до суду підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі Дактарас проти Литви від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі Салабіаку проти Франції від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні

Крім того, згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 в частині скасування постанови серії ДПО №998815 від 02.01.2021, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі є обґрунтованим.

Щодо позовної вимоги про закінчення виконавчого провадження такий не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, в частині позовної вимоги позивача про закриття виконавчого провадження слід відмовити, оскільки таке не належить до компетенції суду, а є дискреційними повноваженнями державного виконавця відповідно до ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно вимог ч.1, 3 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Окрім цього, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України "Про судовий збір", які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року по справі № 543/775/17, яка є обов`язковою для застосування суду.

Відтак, зважаючи на те, що суд відмовив у задоволенні позовної вимоги щодо закінчення виконавчого провадження №64928665, з відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань останнього, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. за задоволення позовної вимоги про скасування спірної постанови та закриття провадження у справі, пропорційно до задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.77,80,194 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити строк на подання позовної заяви до суду ОСОБА_1 .

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №998815 від 02.01.2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.6 ст.121 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП - закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП в користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. судових витрат на відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 286, 293.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області, адреса: м.Львів, вул. Перфецького, буд.19.

Cуддя Марків Ю.С.