Справа № 280/3431/19
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2022 року

м. Київ

справа №280/3431/19

провадження № К/9901/6526/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Коваленко Н.В., Кравчука В.М.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.10.2019 (головуючий суддя Сіпака А.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020 (колегія суддів у складі головуючого судді Панченко О.М., суддів Іванова С.М., Чередниченка В.Є.)

у справі №280/3431/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

I. РУХ СПРАВИ

1. Позивач звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області, в якому просила суд:

- визнати дії відповідача щодо відмови позивачу призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправними;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з дня її звернення, зарахувавши у її пільговий трудовий стаж на посаді кокономотальниці до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

2. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.10.2019 у задоволенні позову відмовлено. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.10.2019 залишено в силі рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, проте змінено мотивувальну частину зазначеного рішення.

3. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким позов задовольнити.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05.11.2018 позивач звернулась до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком за Списком №2. До заяви додала довідку про пільговий стаж від 15.02.2010 № 213, видану ВАТ «Шовкова нитка».

5. Відповідачем листом від 14.01.2019 №9/П-9 повідомлено позивачу, що у зв`язку з відсутністю спеціального стажу вона не має права на призначення пенсії за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Також позивачу роз`яснено, що за розрахунком Пенсійного органу її загальний страховий стаж складає 32 роки 3 місяці 20 днів, а пільговий стаж за період роботи з 23.07.1984 по 08.09.1999 (Сп.№2) - складає за Сп.№2 - 7 років 8 місяців 16 днів, з урахуванням результатів атестації робочих місць за умовами праці робітників на пільгове пенсійне забезпечення - Наказ від 24.11.1994 №137; наголошено, що посада кокономотальниці в лабораторії №1 не була атестована, що не дає права на врахування періоду з 22.08.1992 до пільгового стажу.

6. Позивач наполягала, що її пільговий стаж підтверджено документами відповідно до постанови КМУ від 05.07.2006 року № 920 «Про внесення змін до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», а саме уточнюючою довідкою ліквідатора ВАТ «Шовкова нитка». Зазначала, що з моменту прийняття її на роботу на посаду «кокономотальниці» з 23.07.1984 характер і умови праці не змінювалися, а тому доводи відповідача щодо атестації є хибними.

7. З урахуванням викладеного, вважаючи зазначене рішення Пенсійного органу незаконним, позивач звернулась до суду з цим позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що розглядаючи заяву позивача від 05.11.2018 про визначення права на призначення пенсії за віком за Списком №2, відповідач не мав обов`язку відповідно до вимог чинного законодавства вирішувати питання про призначення пенсії за віком, оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою не встановленого зразка (тобто не у спосіб, визначений законом).

9. Змінюючи мотиви відмови у задоволенні позову, апеляційний суд зазначив, що у разі звернення позивача до відповідача із заявою невстановленої форми, правильність заяви мав би перевірити саме відповідач під час її прийняття і за необхідності відкоригувати.

10. Щодо суті позовних вимог апеляційний суд виснував про відсутність у позивача на момент звернення самого права на призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 через відсутність відомостей про атестацію робочого місця кокономотальниці в лабораторії № 1.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

11. У своїй касаційній скарзі позивач стверджує, що судами не у повній мірі досліджено матеріали справи, що призвело до прийняття незаконних рішень.

12. ОСОБА_1 наголошує, що:

- атестація її робочого місця проводилась регулярно (у тому числі на підставі Наказу від 24.11.1994 №137);

- з 23.07.1984 характер і умови її праці не змінювалися;

- посада, на якій працювала позивач, відноситься до Списку №2 (не заперечується відповідачем).

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з наступного.

14. Відповідно до п.1 статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

15. На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. (пункт 2 частини 2статті 114 Закону № 1058- IV).

16. Суди встановили, що загальний страховий стаж позивача складає 32 роки 3 місяці 20 днів, а пільговий стаж за період роботи з 23.07.1984 по 08.09.1999 (на посаді, передбаченій Списком №2) - понад 10 років.

17. Спірним у справі є лише факт проведення атестації робочого місця позивача - кокономотальщиці за період з 22.08.1992 по 08.09.1999.

18. Відповідач та апеляційний суд, на підставі аналізу Наказу від 24.11.1994 №137 (щодо атестації по підприємству фабрики ОСОБА_2 , де працювала позивач) дійшли висновку, що оскільки робоче місце «кокономотальниці в лабораторії № 1» прямо не передбачено в переліку робочих місць за результатом атестації (перелік затверджено на підставі зазначеного Наказу від 24.11.1994 №137), то і відсутні підстави вважати робоче місце позивача атестованим. Копія зазначеного переліку наявна в матеріалах справи та досліджувалась судом апеляційної інстанції.

19. Колегія суддів вважає такий висновок суду апеляційної інстанції помилковим з огляду на таке.

20. Зі змісту зазначеного переліку (а.с. 59) видно, що до нього внесений весь структурний підрозділ «кокономотальная ділянка». Жодного розділення «по цехам» не має.

21. З огляду на зазначене, Верховний Суд вважає, що у спірному випадку відсутні підстави вважати, що не зазначення конкретної лабораторії в переліку слід прирівнювати до факту відсутності підтвердження проведення атестації робочого місця позивача.

22. Крім того, у відзиві на позов відповідач самостійно зазначає, що для встановлення всіх обставин справи Пенсійний орган звертався до ліквідатора підприємства задля документального підтвердження підпорядкованості лабораторії №1 до кокономотальної дільниці, проте такі документи здобути не вдалось з огляду на плин часу.

23. На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що наявні у справі докази та встановлені судами обставини в повній мірі підтверджують той факт, що робоче місце позивача проходило атестацію та її стаж з 23.07.1984 по 08.09.1999 у повному обсязі має бути врахований до пільгового стажу за Списком №2.

24. Отже, суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права при ухваленні судових рішень.

25. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову.

26. Відповідно до частини першої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

27. За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішень судів попередніх інстанцій із прийняттям нового рішення про задоволення позову.

28. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статей 341, 345, 351, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.10.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020 у справі №280/3431/19 - скасувати.

3. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

4. Визнати дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя щодо відмови позивачу призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" протиправними.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах з дня її звернення, зарахувавши до її стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, час роботи на посаді кокономотальниці з 23.07.1984 по 08.09.1999.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя Н.В. Коваленко

Суддя В.М. Кравчук