Справа № 577/5702/21
Суддя: Кравченко В. О.
Дата ухвалення: 2022-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/5702/21
Провадження № 2-а/577/4/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2022 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

за участю секретаря

судового засідання Калишенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Конотопі в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Ільченка Даніїла Ігоровича, Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови про притягнення до адмінвідповідальності та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 просить скасувати постанову серії БАВ №582692 від 18.11.2021 року (далі по тексту Постанова) про притягнення її до адмінвідповідальності за ч.6 ст.121, ст.125 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 850 грн., винесену поліцейським ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Ільченком Д.І., а провадження у справі закрити.

На обгрунтування вимог у позові вказано, що 18.11.2021 року за Постановою серії БАВ №582692 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. ст. 125, 126 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 850 грн.

Не погоджуючись з винесеною Постановою, посилаючись на норми ст.ст. 251, 280 КУпАП, позивач зазначив, що дійсно у вказані час та місці був зупинений працівником поліції, який проігнорувавши право на отримання правової допомоги, без наявності доказів підтверджуючих вину притягнув до адміністративної відповідальності, що і стало приводом для звернення до суду.

ОСОБА_1 подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, напередодні, кожен із них, подав письмові відзиви у яких заперечуючи задоволенню вимог фактично послалися на безпідставність позову і правомірність дій поліцейського при винесенні оскарженої Постанови. При цьому описали лише правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП і зовсім не висловили правову позицію щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.125 КУпАП (а.с.24-25, 44-48).

Суд, дослідивши представлені докази, приходить до такого висновку.

Позивач фактично оскаржив Постанову з підстав недоведеності вини внаслідок браку доказів та порушення прав особи, яка притягається до адмінвідповідальності, визначених ст.268 КУпАП, зокрема права на отримання правової допомоги.

Суд погоджується з такими доводами виходячи із наступного.

Згідно оскарженої Постанови 18.11.2021 року о 20 год. 55 хв. в м. Конотоп по просп. Миру водій ОСОБА_1 керувала автомобілем "Мітсубісі Аутлендер" н/з НОМЕР_1 у якого не працювала підсвітка номерного знаку в темну пору доби, а також не ввімкнула аварійну сигналізацію при зупинці, чим порушила п.п. 2.9 в, 9.9 б ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачені ч.6 ст.121, ст.125 КУпАП (а.с.14).

Відповідно до статті 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Із штампа на позові видно, що ОСОБА_1 до суду звернулася 25.11.2021 року, тобто в межах визначеного законодавцем десятиденного строку на оскарження.

За положеннями статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно приписів статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також, відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, другою статті 73 КАС належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтями 74-76 КАС регламентовано, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною шостою статті 121 КУпАП, відповідно до якої на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., передбачена відповідальність зокрема за керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, а стаття 125 КУпАП визначає відповідальність за інші порушення ПДР, крім передбачених статтями 121-128, частиною першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Проте, жодних доказів на підтвердження цих порушень і відповідно встановлення вини позивача у Постанові не наведено. Не надано таких доказів і суду після звернення ОСОБА_1 з розглядуваним позовом.

У правозастосовних орієнтирах викладених в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" вказано, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС), суд констатує, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушень, у яких звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено допустимими й належними доказами, що могли бути забезпечені для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Отже, відповідачем у своїй діяльності не дотримані принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітника поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень ПДР України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування в ході розгляду справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених частиною 6 статті 121, статтею 125 КУпАП є недоведеним, а тому Постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Інші доводи позивача, зокрема порушення права на отримання правової допомоги, судом не перевірялись, оскільки не доведений сам факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованих правопорушень.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат понесених позивачем суд зазначає таке.

Статтею 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати складаються, зокрема із судового збору.

Згідно поданої квитанції позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 454 грн., який підлягають відшкодуванню суб`єктом владних повноважень.

Керуючись: ст.ст. 286, 72-77, 139, 271, 272 КАС України, ст.ст. 9, 121, 268 КУпАП,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ № 582692 від 18.11.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за частиною 6 статті 121, статтею 125 КпАП України і накладення штрафу в розмірі 850 грн., винесену поліцейським ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Ільченком Даніїлом Ігоровичем, а провадження у справі закрити за відсутності складу вказаних правопорушень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат 454 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня складання.

Суддя Кравченко В. О.