Справа № 120/16632/21-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 квітня 2022 р. Справа № 120/16632/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського О.В.,,

за участю:

секретаря судового засідання: Голованюк І.В.,

представника відповідача: Іжаківської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Вінницької обласної прокуратури

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Вінницької обласної прокуратури (далі Вінницька ОП, відповідач). За змістом позовних вимог позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування з 27.03.2020 по 22.10.2021 (день звільнення) заробітної плати, виходячи з розміру посадового окладу прокурора місцевої (окружної) прокуратури, розрахованого відповідно до положень ст. 81 Закону України "Про прокуратуру"; зобов`язати відповідача нарахувати позивачеві заробітну плату (включаючи оплату часу відпустки) за період з 26.03.2020 по 22.10.2021 (день звільнення), виходячи з розміру посадового окладу, розрахованого відповідно до положень ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", з урахуванням усіх установлених їй у цей період надбавок і премій та виплатити різницю між нарахованою таким чином сумою та фактично отриманою сумою виплат за вказаний період.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що він в органах прокуратури Вінницької області працював з 26.09.2015 по 24.9.2019 на різних посадах та з 24.09.2019 по 22.10.2021 на посаді прокурора Тростянецького відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області. Вважає, що Вінницькою ОП безпідставно не приведено розмір його (позивача) посадового окладу до встановленого ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" розміру та як наслідок не доплачено заробітну плату з урахуванням надбавок і премій та інших, передбачених законодавством виплат, за період роботи з 26.03.2020. В обґрунтування своєї позиції позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020. Позивач зазначає, що невиплата йому заробітної плати у розмірі, гарантованому Законом України "Про прокуратуру" у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та за практикою Європейського Суду з прав людини становить втручання у його право на мирне володіння майном.

Ухвалою суду від 30.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 22.12.2021.

16.12.2021 відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній позовну заяву не визнає, вважає її безпідставною та такою, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи. Свою позицію відповідач мотивує тим, що 25.09.2019 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19.09.2019 № 113-IX (далі - Закон № 113-IX), яким врегульоване питання оплати праці прокурорів на період, визначений цим законом, оплата праці працівників прокуратури здійснюється відповідно до вказаної постанови Кабінету Міністрів України.

Вказує, що наказом керівника Вінницької ОП від 15.03.2021 № 354к прокурору Тростянецького відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області Рудяку С.В., посаду якого ліквідовано наказом Генерального прокурора "Про затвердження структури та штатної чисельності Вінницької обласної прокуратури" від 17.02.2021 № 2ш, тимчасово визначено робоче місце у Гайсинській окружній прокуратурі Вінницької області.

Відповідач повідомляє, що ОСОБА_1 атестацію прокурорів, запроваджену Законом №113-IX, пройшов неуспішно, про що п`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) прийнято рішення від 13.09.2021 № 320, на підставі якого в подальшому наказом керівника Вінницької ОП від 20.10.2021 № 1367к його (позивача) звільнено з посади прокурора та з органів прокуратури, тобто до окружної прокуратури позивач не переведений. Таким чином, на переконання відповідача, позивач не отримав право на оплату праці в розмірі, встановленому ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", а оплата його праці у період з 27.03.2020 по 20.10.2021 здійснена Вінницькою ОП відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 "Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури" правомірно.

Крім того, відповідач звертає увагу, що рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6- р/2020 норми Закону № 113-ІХ не визнано неконституційними, вказані норми є чинними, а отже оплата праці прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних, місцевих і військових прокуратур продовжувала здійснюватися відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505.

Таким чином, на переконання відповідача, саме Законом № 113-ІХ передбачено оплату праці працівників місцевих прокуратур відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури", які на сьогодні є чинними.

Відповідно до ухвали від 22.12.2021 за клопотанням представника відповідача відкладено підготовче засідання на 12.01.2022.

22.12.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив із викладенням підстав на підтвердження обґрунтованості позовних вимог. Позивач, зокрема зазначає, що Закон України "Про прокуратуру" носить спеціальний характер, тобто його застосування є пріоритетним у правовідносинах, учасником яких є органи прокуратури, прокурори та інші працівники органів прокуратури, а Закон № 113-IX не відповідає нормам Конституції України. Вказує, що з 26.03.2020 по 22.10.2021 його заробітна плата відповідачем обчислювалась виходячи з розміру посадового окладу 5660 грн, який встановлено для прокурора місцевої прокуратури постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури", постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати прані працівників прокуратури". Однак, позивач переконаний, що починаючи з 26.03.2020 розмір посадового окладу прокурора має обчислюватися і визначатися виключно нормами статті 81 Закону України "Про прокуратуру".

12.01.2022 справа була знята з розгляду у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці, наступне судове засідання призначено на 26.01.2022.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді 26.01.2022 справа була знята з розгляду, наступне судове засідання призначено на 16.02.2022.

Відповідно до ухвали від 16.02.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 02.03.2022.

Розгляд справи 02.03.2020 не відбувся у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці, наступне судове засідання призначено на 13.04.2022.

У судове засідання, призначене 13.04.2020 позивач не прибув, натомість 05.04.2022 подав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.04.2022 заперечила щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у заяві по суті справи, та просила у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Наказом керівника Вінницької обласної прокуратури від 24.09.2019 № 1219к ОСОБА_1 з 24.09.2019 призначено на посаду прокурора Тростянецького відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області.

26.03.2020 року Конституційний Суд України прийняв рішення за № 6-р/2020 у справі №1-223/2018(2840/18) щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Позивач у 2020 році проходив атестацію прокурорів. Відносно нього другою кадровою комісією з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) 19.11.2020 прийнято рішення у формі протоколу № 14, яким визнано недійсними результати іспиту 05.11.2020 та виключено зі списку осіб, які під час здачі іспиту 05.11.2020 у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, набрали менше 93 балів.

Наказом керівника Вінницької ОП від 15.03.2021 № 354к прокурору Тростянецького відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_1 , посаду якого ліквідовано наказом Генерального прокурора "Про затвердження структури та штатної чисельності Вінницької обласної прокуратури" від 17.02.2021 № 2ш, тимчасово визначено робоче місце у Гайсинській окружній прокуратурі Вінницької області.

Оплата праці позивача здійснювалась відповідачем на підставі постанови Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури від 31.05.2012 року № 505 (надалі Постанова № 505).

13.09.2021 п`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) прийнято рішення № 320 про неуспішне проходження прокурором атестації, згідно з яким прокурор Тростянецького відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію.

На підставі такого рішення наказом керівника Вінницької ОП від 20.10.2021 № 1367к позивача звільнено з посади прокурора та з органів прокуратури.

Не погодившись із нарахуванням заробітної плати у період з 27.03.2020 по 22.10.2021, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України врегульовані Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697-VII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною 1 статті 81 Закону № 1697-VII встановлено, що заробітна плата прокурорів регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 Закону № 1697-VII заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: вислугу років; виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Преміювання прокурорів здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Законом України № 113-ІХ від 19.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури", який набрав чинності 25.09.2019, запроваджено реформування системи органів прокуратури та внесено зміни до Закону України "Про прокуратуру" 1697-VІІ від 14.10.2014, зокрема, замість системи органів прокуратури, яка складається з Генеральної прокуратури України, регіональних та місцевих прокуратур, після проведення атестації прокурорів передбачено побудову нової структури: Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратур (ст. 7 Закону № 1697-VІІ).

Пунктом 66 вказаного Закону № 113-ІХ частину 3 статті 81 Закону № 1697-VІІ викладено в такій редакції: "Посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року".

Відповідно до п. 3 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури. Після початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур забезпечення виконання функцій прокуратури призначеними до них прокурорами здійснюється з дотриманням вимог законодавства України та особливостей, визначених Генеральним прокурором. За прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Пунктом 7 Прикінцевих і перехідних положень Закону України № 113-ІХ встановлено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у регіональних прокуратурах чи місцевих прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в обласних прокуратурах чи окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

За прокурорами та керівниками, зокрема, місцевих прокуратур, зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до окружної прокуратури.

Таким чином, починаючи з 25.09.2019 (дата набрання чинності Закону № 113-ІХ), отримання прокурорами посадового окладу у розмірі, встановленому ст. 81 Закону № 1697-VІІ, пов`язано з набуттям ними статусу прокурорів окружної прокуратури, чому в свою чергу мало передувати переведення до таких окружних прокуратур, після проходження відповідної атестації.

В спірний період оплата праці працівників, зокрема, місцевих прокуратур, здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури".

Судом встановлено, що в період з 27.03.2020 по 22.10.2021 позивач обіймав посаду прокурора місцевих прокуратур та його посадовий оклад нараховувався в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України у Постанові № 505.

Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" затверджено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури згідно з додатками 1-5; надано право керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці: установлювати: працівникам органів прокуратури посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів.

Постанова Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" в спірний період була чинною, не скасована та підлягала застосуванню.

При цьому, суд зауважує, що ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, що діяла в період з 26.03.2020, не містить в собі положень, які б визначали розмір посадового окладу працівників місцевих прокуратур.

Нормою закону, яка регулює питання оплати праці працівників, зокрема, місцевих прокуратур, є абз. 3 п. 3 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ, який, свою чергу, передбачає, що оплата праці таких працівників здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Суд зазначає, що Закон України № 113-ІХ є чинним, неконституційним не визнавався, а тому підлягає застосуванню у спірних відносинах, як і постанова КМУ № 505, яка є чинною.

Оскільки позивач у спірний період (з 27.03.2020 по 22.10.2021) перебував на посаді прокурора місцевої прокуратури та не був переведений до окружної прокуратури, відтак заробітна плата за цей період йому виплачувалася відповідно до чинного законодавства, яке встановлювало оплату праці працівників місцевих органів прокуратури, а не окружних. При цьому, ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" врегульовано питання оплати праці у спірний період Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратур, а відтак, її дія не поширювалася на прокурорів регіональних та місцевих прокуратур.

З порівняння співвідношення правових норм Закону №1697-VII і Закону № 113-ІХ, які визначають підстави оплати праці, вбачається, що вони не суперечать одна одній, кожна з них має відповідне застосування для врегулювання певного аспекту правовідносин.

Доводи позивача щодо необхідності врахування у спірних правовідносинах рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 у справі № 6-р/2020, суд вважає помилковими, з огляду на таке.

Рішенням Конституційного Суду України №6-р/2020 від 26.03.2020 у справі №1-223/2018(2840/18) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру", зі змінами, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України передбачено, що положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру", зі змінами, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційним виключно положення Бюджетного Кодексу України, проте як інші нормативно-правові акти неконституційними не визнані. Як наслідок, Рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020 у справі №1-223/2018 (2840/18) не зумовлює правових підстав для перерахунку розміру посадового окладу позивача у спірний період. Тобто, з відновленням дії ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" правове становище позивача залишилося незмінним.

Із врахуванням вищевикладених обставин суд дійшов висновку, що відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу заробітної плати за період з 27.03.2020 по 22.10.2021 діяв на підставі та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій (бездіяльності), суд доходить висновку, що в позові належить відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Вінницька обласна прокуратура (21050, м. Вінниця, вул. Монастирська, 33, )

Рішення у повному обсязі виготовлено 22.04.2022

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович