Справа № 1340/3623/18
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року

м. Київ

справа №1340/3623/18

адміністративне провадження №К/9901/13193/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів Стрелець Т.Г., Чиркіна С.М., розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційному порядку справу за позовом Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» до Державної служби геології та надр України, третя особа - заступник начальника Західного міжрегіонального відділу Департаменту Державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України Поліщук Надія Володимирівна, про визнання протиправними та скасування положень припису, за касаційною скаргою Державної служби геології та надр України на рішення Львівського окружного адміністративного суду у складі судді Кухар Н.А. від 29.11.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів Макарика В.Я., Глушка І.В., Гуляка В.В. від 21.03.2019,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У серпні 2018 року Державне підприємство «Бродівське лісове господарство» (далі також ДП «Бродівське лісове господарство», Підприємство, позивач) звернулося з позовом до Державної служби геології та надр України (далі у тексті цієї постанови також Держгеонадра, відповідач), третя особа - заступник начальника Західного міжрегіонального відділу Департаменту Державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України Поліщук Надія Володимирівна, у якому просило визнати протиправним та скасувати положення 1-6 припису №380-18/02 від 13.07.2018 (далі також спірний припис).

2. Позивач не погоджується з правомірністю прийняття відповідачем спірного припису, оскільки на думку позивача, Державне підприємство «Бродівське лісове господарство» не вчиняло порушень вимог чинного законодавства у сфері видобування корисних копалин, про які зазначено у акті перевірки, складеного Держгеонадра.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2018, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019, позов задоволено частково, а саме - визнано протиправним та скасовано припис Департаменту державного геологічного контролю Західний міжрегіональний відділ №380-18/02 від 13.07.2018 в частині пунктів 1,3,4,5,6. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Ухвалюючи таке судові рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що Держгеонадра, зобов`язуючи надрокористувача усунути у встановлений строк виявлені порушення, діяла завідомо необґрунтовано та нерозсудливо, оскільки не зазначила у спірному приписі способу усунення виявлених перевіркою порушень законодавства про надра й фактично ці порушення вже відбулись та їх усунення на виконання припису є неможливим. При цьому, на переконання суду, позивач з об`єктивних причин був позбавлений можливості виконати вимоги спірного припису.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись з вищевказаними судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 08.06.2018 Державною службою геології та надр України було прийнято наказ №207, яким наказано провести планові перевірки надрокористувачів, зазначених у Переліках надрокористувачів, щодо яких буде здійснюватися державний геологічний контроль у липні 2018 року.

7. На підставі вказаного наказу Державною службою геології та надр України позивачу направлено повідомлення про проведення планової перевірки від 08.06.2018 №207, в якому зазначено про те, що у період з 09 по 20 липня 2018 року посадовими особами Державної служби геології та надр України буде проведена планова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування Державного підприємства «Бродівське лісове господарство».

8. 13.07.2018 посадовими особами Західного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України була проведена перевірка дотримання Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин (металічні руди, неметалічні корисні копалини, горючі тверді корисні копалини), за результатами якої було складено акт №02-04/06/2018-14/п-87 від 13.07.2018 .

9. За результатами планової перевірки Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» та згідно з актом перевірки від 13.07.2018 №02-04/06/2018-14/п-87, Західним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України було видано припис від 13.07.2018 №380-18/02, в якому зазначено про порушення позивачем наступних вимог чинного законодавства:

- статей 51, 53 Кодексу України про Надра, пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1099 від 03.10.1997, оскільки розробка Дітківського родовища не проводиться згідно з проектом. Показники проекту розробки родовища не дотримуються, а саме - Проектом розробки і рекультивації Дітківського родовища піску в Бродівському районі Львівської області пункт 4.4.2 «Календарний план гірничих робіт» передбачено видобуток піску на 12 років по роках розробки з 2014 року щорічно в кількості 25,0 тис.м3. Фактично за даними звітних балансів запасів корисних копалин за 2016 -2017 роки (форми 5-ГР) та довідки надрокористувача від 09.07.2018 №304 (в частині видобутку за 2017) видобуток піску склав: 2016 рік - 65, 3 тис.м3 (261,2% від проектних) 2017 рік - 44,1 тис.м3 (176,4% від проектних);

- підпункту 4.пункту 17 постанови Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011, оскільки не внесено зміни до спеціального дозволу на користування надрами у разі виявлення під час користування надрами даних про нові властивості, якість або кількість корисних копалин після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів, а саме загальний обсяг запасів, зазначених у спеціальному дозволі на користування надрами № 4735 від 22.10.2008 становить - категорія В-255 тис.м3 (затверджені протоколом ДКЗ України від 23.10.2007 №1369), а згідно проведеної повторної оцінки запасів, затверджені станом на 01.06.2016 балансові записи піску Дітківського родовища становлять - 198 тис.м.3 (категорія В- 174. Категорія С1- 24.0 тис.м3; протокол ДКЗ України від 16.11.2016 №3711);

- статті 51 Кодексу України про Надра, статті 19 Гірничого закону України, пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1099 від 03.10.1997, оскільки план розвитку гірничих робіт на 2018 рік по Дітківському кар`єру пісків не погоджено з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну підтримку у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр;

- статті 51 Кодексу України про Надра, пункту 1.3,1,9 НПАОН 00.0-1.01-85. «Єдині правила охорони надр при розробці родовищ твердих корисних копалин», оскільки План розвитку гірничих робіт на 2018 рік по Дітківському кар`єру пісків не дотримується, в частині видобутку на 2018 рік. Видобуток мав становити в 1 кварталі -2,13 тис.м3, в 2 кварталі - 8,2 тис.м3. Фактично згідно довідки від 09.07.2018 №304 видобутку становить 19,35 тис.м3, в тому числі у 1 кварталі- 5,27 тис.м3, в 2 кварталі - 14,08 тис.м3.;

- не виконується програма в частині: пункту 9 Експлуатація родовища (річна продуктивність кар`єру - 10 тис.м3) (ІІІ кВ.2010). За даними ж Звітних балансів запасів корисних копалин за 2016 -2017 роки (форми 5-ГР) та довідки надрокористувача від 09.07.2018 № 304 (в частині видобутку за 2017, перше півріччя 2018 року) видобуток піску склав: 2016 рік: - 65, 3 тис.м3; 2017 рік - 44, 1 тис.м3; І півріччя 2018 року - 19, 35 тис.м3.

- враховуючи наявність порушень описаних в пунктах 1-4 не виконується Угода про умови користування надрами від 22.10.2008 №4735, а саме - стаття 4 пункт 5, якою передбачено здійснювати та фінансувати роботи у терміни та в межах, зазначених в Програмі робіт; додержання вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов`язаних з користування надрами; дотримуватися вимог, передбачених Дозволом та цією Угодою.

10. У приписі Західного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 13.07.2018 №380-18/02, зазначено про необхідність у строк до 13.08.2018 усунути вищезазначені порушення вимог законодавства у сфері надрокористування та подати в письмовій формі до Західного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України матеріали, які підтверджують факт усунення порушень.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

11. В обґрунтуванні вимог касаційної скарги відповідач зазначає, що у спірних правовідносинах Держгеонадра здійснювали державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України у межах наданих законом повноважень та за процедурою, передбаченою Законом України «Про основні засади державного нагляду «контролю) у сфері господарської діяльності».

12. Скаржник звертає увагу, що суди першої та апеляційної інстанцій у оскаржуваних судових рішеннях не вказували, які саме дії вчинялися Підприємством, з метою усунення порушень і які саме перешкоди у виконанні вимог припису чинилися відповідачем, При цьому, як стверджує відповідач, суд першої інстанції взагалі не наводить жодного документального доказу, який би свідчив про протиправність дій Держгеонадра.

13. На думку відповідача, підстави цього позову ґрунтуються на припущеннях, які, однак, не можуть бути підставою для скасування припису, який винесено у встановленій формі та з дотриманням процедури його прийняття, й так само не може бути підставою для скасування спірного припису суб`єктивна оцінка суду, яка полягає у нібито існуванні «об`єктивної неможливості усунути порушення».

14. У касаційній скарзі також стверджується, що можливе настання негативних наслідків у майбутньому, зокрема, у вигляді припинення права користування надрами, не є підставою звернення до адміністративного суду, адже предметом розгляду мають бути порушені права, свободи або законні інтереси у відповідності до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

15. Держгеонадра наполягає, що у спірному приписі чітко вказано на порушення, наприклад у його пункті 2, де вказано, що Підприємством не внесено зміни до спеціального дозволу на користування надрами. Ця процедура регулюється пунктом 17 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, а тому посилання позивача на той факт, що їм «не зрозуміло яким чином усунути дані порушення», на думку відповідача, не може бути взято до уваги.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

16. Згідно з положеннями статей 60, 61 Кодексу України про надра, державний контроль і нагляд за веденням робіт по геологічному вивченню надр, їх використанням та охороною спрямовані на забезпечення додержання всіма державними органами, підприємствами, установами, організаціями та громадянами встановленого порядку користування надрами, виконання інших обов`язків щодо охорони надр, встановлених законодавством України.

Державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Державний контроль за використанням і охороною надр у межах своєї компетенції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

17. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України від 05.04.2007 №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

18. Відповідно до статті 1 вказаного вище Закону, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;

заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

19. За правилами частини першої статті 5, частин 6-8 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року.

Плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення.

Вимоги до оформлення річних та комплексного планів здійснення заходів державного нагляду (контролю), внесення змін до них та звіту щодо їх виконання визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

20. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов`язані, зокрема: повно, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом; не допускати здійснення заходів державного нагляду (контролю) та інших заходів, що не відповідають або не встановлені цим Законом; дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

21. Регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян, здійснюється, зокрема, Кодексом України про надра.

22. Статтею 24 Кодексу України про надра, визначено, що користувачі надр мають право: 1) здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; 2) розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу; 3) здійснювати на умовах спеціального дозволу консервацію наданого в користування родовища корисних копалин або його частини; 4) на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами; 5) користуватися додатковими правами, передбаченими угодою про розподіл продукції. Користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві;4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

23. За приписами статті 51 Кодексу України про надра, розробка родовищ твердих, рідких і газоподібних корисних копалин та переробка мінеральної сировини провадяться згідно з затвердженими проектами та планами робіт, правилами технічної експлуатації та охорони надр. Правила технічної експлуатації, проекти і плани розробки родовищ корисних копалин та переробки мінеральної сировини погоджуються користувачами надр з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, в частині додержання вимог законодавства про надра.

24. Відповідно до статті 19 Гірничого закону України гірничі роботи проводяться за спеціальним дозволом (ліцензією) на користування надрами, який видається згідно з законодавством. Проведення гірничих робіт здійснюється відповідно до проектів і паспортів, розроблених і затверджених згідно з правилами безпеки, правилами технічної експлуатації, єдиними правилами безпеки при підривних роботах. Проекти та паспорти повинні мати розділ «Протиаварійний захист». У разі фактичних чи прогнозованих змін гірничо-геологічних (виробничих) умов гірничі роботи припиняються до коригування та перезатвердження в установленому порядку проектів і паспортів. Проекти та паспорти доводяться до відома працівників гірничих підприємств у порядку, передбаченому правилами безпеки. План розвитку гірничих робіт підприємства щорічно розглядається та погоджується з органами гірничого нагляду.

25. Відповідно до частини другої статті 16 Кодексу України про надра та частини першої статті 14 Закону України «Про нафту і газ» Кабінет Міністрів України постановою від від 30.05.2011 №615 затвердив Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, підпунктом 4 пункту 17 якого встановлено,що внесення змін до дозволу здійснюється на підставі заяви та поданих надрокористувачем (або правонаступником - у випадку, передбаченому підпунктом 8 цього пункту) документів, зокрема, у разі: виявлення під час користування надрами даних про нові властивості, якість або кількість корисних копалин після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів відповідно до Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 №865 (при цьому у разі, коли було виявлено і затверджено запаси корисної копалини загальнодержавного значення, внесення змін до дозволу здійснюється після отримання погодження Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідної обласної, Київської та Севастопольської міської ради).

26. Орган з питань надання дозволу надає протягом 30 календарних днів з дати надходження заяви про переоформлення дозволу (внесення змін до нього) та документів, що додаються до неї, заявникові дозвіл на новому бланку з урахуванням відповідних змін або вмотивовану відмову (абзац перший пункту 18 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами).

27. Пунктом 10 цього ж Порядку також передбачено, що невід`ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають: вимоги до ефективності робіт; сучасні технології видобування та переробки корисних копалин; порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій; види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр; підстави для припинення діяльності, пов`язаної з використанням ділянки надр.

Дозвіл з угодою про умови користування надрами та додатками до неї підлягає опублікуванню на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після їх підписання.

Примірні угоди про умови користування надрами затверджуються органом з питань надання дозволу та підлягають публікації на його офіційному веб-сайті.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

28. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

29. Згідно з частинами першою, другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

30. В обсязі вказаних у касаційній скарзі доводів та вимог, при розгляді цієї справи у касаційному порядку, постають такі питання:

чи були допущені позивачем ті порушення законодавства, про які іде мова у оскаржуваному приписі та чи можливо їх усунути;

чи відповідає спірний припис вимогам законодавства стосовно його форми, змісту, суті та меті, з якою він оформлюється.

31. Перевіряючи у межах повноважень, встановлених процесуальним законом, правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, а також надаючи оцінку аргументам, висловленим у касаційній скарзі, Верховний Суд виходить з такого.

32. Верховним Судом неодноразово аналізувались норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», й сформовано основні ознаки припису, який складається контролюючими органами, вимоги щодо його оформлення та змісту.

Так, розглядаючи у касаційному порядку справу № 480/1752/19, Верховний Суд у постанові від 28.04.2021 зазначив, що припис органу державного нагляду (контролю) є розпорядчим документом, в якому, з урахуванням характеру спірних правовідносин, мають бути наведені конкретні порушення суб`єктом господарювання норм законодавства, які вже мали місце на момент проведення перевірки, та встановлені строки усунення цих порушень, оскільки метою видання приписів є саме усунення таких виявлених порушень.

До припису можуть включатися виключно вимоги, направлені на усунення конкретних порушень, виявлених у ході перевірки. Жодні інші вимоги до припису включатися не можуть. Порушення, які виявлені перевіркою, повинні бути доведені, підтверджуватись документально і належним чином зафіксовані у акті перевірки, фактично існувати станом на момент складання акту, як джерела доказової інформації, а матеріали перевірки повинні підтверджувати, що порушення вимог законодавства вчинені саме тим суб`єктом господарювання, який перевірявся.

Заходи в приписі керівнику суб`єкта господарювання повинні бути спрямовані на забезпечення ним належних умов своєї діяльності відповідно до вимог нормативно-правових актів і документів, сформульовані конкретно з посиланням на відповідну норму права, порушення якої допущено за висновками контролюючого органу, і в стислій формі.

Спосіб усунення порушень, визначений у приписі, повинен узгоджуватись з нормами законодавства, а терміни його виконання має визначатись у кожному конкретному випадку виходячи з реальних можливостей суб`єкта господарювання, умов його діяльності, кількості, виду і характеру виявлених за наслідками перевірки порушень, надавати достатній строк, упродовж якого можливе його реальне виконання.

Про це нагадано й у постанові Верховного Суду від 23.10.2020 у справі №160/33/19.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23.12.2020 у справі №815/132/17, пункти припису не можуть носити загальний характер та дублювати норми законодавства, неухильний обов`язок додержання яких і так вже закріплено законом, зокрема, у спірному випадку, - Кодексом України про надра та прийнятими відповідно до нього нормативно - правовими актами.

33. Так, у пунктах 1, 4-6 спірного припису описуються порушення, які вже були допущені Підприємством у 2016-2017 роках, першому та другому кварталі 2018 року, й полягали, зокрема, у: недотриманні (перевищенні) у 2016-2017 роках встановлених Проектом розробки родовища показників видобутку корисних копалин (піску); недотриманні (перевищенні) у першому і другому кварталах 2018 року показників видобутку, передбачених Планом розвитку гірничих робіт; перевищення у частині видобутку за 2017, перше півріччя 2018 року показників експлуатації родовища (річної продуктивності кар`єру).

34. У оскаржуваних судових рішеннях наявність таких порушень не спростовується, однак їх вчинення вже було завершено у часі ще у 2016, 2017 роках та у 2018 році до початку проведення перевірки. Тобто, як правильно вказали суди попередніх інстанцій, ці порушення не вчинялись саме у момент проведення перевірки, були завершені до її початку, а тому не могли бути усунуті Підприємством.

35. Держгеонадра не позбавлене можливості у інший спосіб, аніж шляхом оформлення припису, усувати наслідки такої недобросовісної та протиправної поведінки надрокористувача, відновлювати законність у відносинах щодо користування надрами і вчиняти заходи, спрямовані на недопущення у подальшому цих дій, вимагати відшкодування заподіяної шкоди, проте метою припису є саме усунення порушень, якщо такі порушення фактично мали місце під час проведення перевірки і їх можливо усунути.

36. За такого правового регулювання спірних правовідносин та обставин цієї справи, встановлених її судовим розглядом, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для скасування спірного припису у вищенаведеній частині.

37. Верховний Суд звертає увагу на те, що у задоволенні позовних вимог, які стосувались визнання протиправним та скасування пункту 2 спірного припису, суди попередніх інстанцій відмовили й у цій частині судові рішення не оскаржуються.

38. У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів, здійснюючи касаційний розгляд справи у межах визначених процесуальним законом повноважень, не входить в обговорення цієї частини судових рішень.

39. Стосовно ж вимог позову, які стосувались пункту 3 спірного припису, колегія суддів зазначає таке.

40. За висновками перевірки, що також відображено у акті перевірки та пункті 3 спірного припису, Підприємство порушило вимоги статті 51 Кодексу України про Надра, статті 19 Гірничого закону України, пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1099 від 03.10.1997, оскільки план розвитку гірничих робіт на 2018 рік по Дітківському кар`єру пісків не погоджено з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну підтримку у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

41. Водночас, згідно з обставинами цієї справи, встановленими у судах попередніх інстанцій та зафіксованими у оскаржуваних судових рішеннях, позивач у повному обсязі виконав покладені на нього обов`язки стосовно щорічного розгляду та погодження з органами гірничого нагляду планів розвитку гірничих робіт підприємства.

42. Відповідачем не наводиться жодних аргументів, з посиланням на зібрані у справі докази та встановлені судами обставини, на спростування таких висновків судів попередніх інстанцій, а згідно з повноваженнями, визначеними процесуальним законом, Верховний Суд, уповноважений розглядати справу у касаційному порядку в межах доводів та вимог касаційної скарги і на підставі встановлених фактичних обставин справи.

43. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

44. З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для часткового задоволення цього позову.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

45. За правилами частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

46. Ураховуючи викладене, Верховний Суд, провівши касаційний розгляд справи у межах доводів та вимог касаційної скарги, повноважень касаційного суду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, не виявив неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та/або порушення норм процесуального права, а тому не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень, які ухвалені відповідно до закону.

47. Керуючись статтями 340, 341, 343, 349, 350, 355, 356, Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15.01.2020 №460-IX,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Судді: Т.Г. Стрелець

С.М. Чиркін