Справа № 813/1024/18
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року

справа №813/1024/18

провадження № П/380/15020/21

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Раєнко О.В., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за

позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хороз Україна», представник Стець Р.Я.
до Львівської митниці, представник Саган Ю.В.
про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови у прийнятті митної декларації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Хороз Україна» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Львівської митниці, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2018/000003/2 від 28.02.2018 року та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209120/2018/00019 Львівської митниці ДФС.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач як покупець та продавець - ТЕВ ELEKTRIK SANAYI ve TICARET LTD.STI не є пов`язаними особами, відповідно до критеріїв, що передбачені п. 4 ст. 15 Угоди про застосування ст. VІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. У митного органу відсутні підстави вважати, що договірні відносини між позивачем та продавцем, що виникли із зовнішньоекономічного контракту № 2 вплинули на ціну оцінюваних товарів, тому письмові вимоги відповідача про надання додаткових документів суперечать вимогам ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, відповідачем безпідставно та необґрунтовано застосовано метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, відповідно до статті 59 Митного кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду додаткові пояснення та докази, просив позов задоволити повністю.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, що ТОВ «Хороз-Україна» та ТЕВ ELEKTRIK SANAYI ve TICARET LTD.STI підпадають під критерії пов`язаності, передбачені п. 4 ст. 15 Угоди про застосування ст. VІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, оскільки директор фірми продавця входить до складу загальних зборів учасників ТОВ «Хороз Україна», який призначає, контролює та звільняє директора ТОВ «Хороз Україна», тобто є його роботодавцем, у інвойсі продавцем запропоновано ціни, що значно менші (в середньому на 30%) від цін ідентичних товарів, що постачалися покупцеві раніше. У поданих до митного оформлення документах відсутні будь-які обґрунтування щодо змін ринкових, конкурентних умов чи інших обставин, що призвели до зниження ціни на ряд різних за найменуванням та призначенням товарів. У зв`язку з цим, відповідач вважає, що взаємозалежність продавця та покупця вплинула на ціну оцінюваних товарів, що і спричинило витребування додаткових документів згідно ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України. Відповідач також вказує, що декларантом неправомірно обрано основний метод визначення митної вартості, оскільки він відповідно до ч. 18 ст. 58 Митного кодексу України не зміг показати, що відносини покупця і продавця не вплинули на ціну товару, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 58 МК України.

Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги заперечила, надала суду додаткові пояснення та докази, просила в задоволені позову відмовити повністю.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що протокольною ухвалою суду від 16.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Судом встановлені наступні обставини:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хороз Україна» є юридичною особою (), учасниками товариства є фізична особа, громадянин України ОСОБА_1 , фізична особа громадянин України ОСОБА_2 та фізична особа, громадян Турецької Республіки ОСОБА_3 .

Внесок ОСОБА_4 до статутного фонду ТОВ «Хороз Україна» складає 100800 грн. (6,3% від загальної суми статутного фонду України) при розмірі статутного капіталу 1600000 грн.

05.02.2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Хороз Україна», від імені якого діяв ОСОБА_2 (покупець), та ТЕВ ELEKTRIK SANAYI ve TICARET LTD.STI, від імені якого діяв ОСОБА_5 (продавець), укладено договір поставки № 2, за умовами якого сторони домовились про продаж товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у рахунках-фактурах (інвойсах), що додаються до вказаного договору і є його невід`ємною частиною. Загальна вартість товару за вказаним договором становить 500000 (п`ятсот тисяч) доларів США. Дія договору була продовжена шляхом укладення додаткових угод до нього №1 від 01.12.2016 року та № 2 від 06.12.2017.

На виконання договору поставки, за митною декларацією UA 209120/2018/003778 від 24.03.2018 року, ввезено товар, який вказаний у декларації. На підтвердження митної вартості товару позивачем до митної декларації додані сертифікат відповідності; рахунок-фактура (інвойс); автотранспортна накладна; сертифікат про походження товару; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги; документ, що підтверджує вартість перевезення товару; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту); доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 06.12.2017 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларувалися; договір на перевезення; пропозицію укласти договір (оферта); декларація про відповідність б/н; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів; копія митної декларації країни відправлення.

Митна вартість товару заявлена позивачем за основним методом визначення митної вартості за цінами зовнішньоекономічного договору № 2 щодо товарів, що імпортуються (вартість операції).

Львівською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA 209000/2018/000003/2 від 28.02.2018.

За твердженням відповідача, покупець - ТОВ «Хороз-Україна» та продавець - ТЕВ ELEKTRIK SANAYI ve TICARET LTD.STI є пов`язаними особами у розумінні п. 4 ст. 15 Угоди про застосування ст. VІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

У рішенні зазначається, що ОСОБА_5 є співзасновником ТОВ «Хороз Україна», його внесок до статутного фонду склав 100800 грн. У договорі постачання № 2 від 05.02.2016 року від імені продавця виступав директор ОСОБА_5 . Тобто та ж особа є працівником (директором) фірми продавця. У інвойсі від 21.02.2018 року № ТЕВ 097 продавцем запропоновано ціни, що значно відрізняються у менший бік (в середньому на 30%) від цін ідентичних товарів, що постачалися покупцеві раніше. У поданих до митного оформлення документах відсутні будь-які обґрунтування щодо змін ринкових, конкурентних умов чи інших обставин, що призвели до зниження ціни.

У зв`язку із зазначеним, відповідач дійшов висновку, що взаємозалежність продавця та покупця вплинула на ціну оцінюваних товарів, тому вбачав підстави для витребування додаткових документів згідно ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України на підтвердження митної вартості, а саме: надати довідкові документи на підтвердження митної вартості; довідкову інформацію щодо вартості в країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам.

Декларант надіслав лист від 28.02.2018 № 23 та №24, прайс-лист, цінові пропозиції продавців для українського ринку на товар невідомого походження.

Львівська митниця з доводами позивача не погодилась, зазначила, що у зв`язку із незадовільною якістю електронної копії прайс-листа його зміст прочитати неможливо, тому він до уваги не брався. З огляду на викладене, оскільки декларант відповідно до ч.18 ст.58 МК України не зміг показати, що відносини покупця і продавця не вплинули на ціну товару, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 58 МК України, Львівська митниця вважає, що декларантом неправомірно обрано основний метод визначення митної вартості, що є підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю.

У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів UA 209000/2018/00003/2 від 28.02.2018 Львівською митницею ДФС оформлено також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 209120/2018/000019.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірні рішення відповідача протиправним та таким, що не відповідає вимогам законодавства.

Судом не враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірних рішень з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2019 року позов ТОВ «Хороз Україна» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2018/000003/2 від 28.02.2018 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209120/2018/00019 Львівської митниці ДФС, задоволено.

Рішення суду першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції мотивовано тим, що всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано суду доказів того, що позивач та продавець є пов`язаними особами, що вплинуло на ціну товару. Тому вимога надати додаткові документи про підтвердження ціни імпортованого товару є незаконною, як і рішення яким митна вартість товару визначена за другорядним (резервним) методом.

30 липня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду розглянувши у порядку письмового провадження скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2019 у справі №813/1024/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хороз Україна» до Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними і скасування рішення та картки відмови, касаційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби задовольнити частково, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2019 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Мотиви, з яких скасовані рішення, наступні:

«Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Хороз Україна» є юридичною особою (), учасниками товариства є фізична особа, громадянин України ОСОБА_1 , фізична особа громадянин України ОСОБА_2 та фізична особа, громадян Турецької Республіки ОСОБА_3 .

Внесок ОСОБА_4 до статутного фонду ТОВ «Хороз Україна» складає 100800 грн. (6,3% від загальної суми статутного фонду України) при розмірі статутного капіталу 1600000грн.

05.02.2016року Товариством з обмеженою відповідальністю «Хороз Україна», від імені якого діяв ОСОБА_2 (покупець), та ТЕВ ELEKTRIK SANAYI ve TICARET LTD.STI, від імені якого діяв ОСОБА_5 (продавець), укладено договір поставки № 2, за умовами якого сторони домовились про продаж товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у рахунках-фактурах (інвойсах), що додаються до вказаного договору і є його невід`ємною частиною. Загальна вартість товару за вказаним договором становить 500000 (п`ятсот тисяч) доларів США. Дія договору була продовжена шляхом укладення додаткових угод до нього №1 від 01.12.2016 та № 2 від 06.12.2017.

На виконання договору поставки, за митною декларацією UA 209120/2018/003778 від 24.03.2018, ввезено товар, який вказаний у декларації. На підтвердження митної вартості товару позивачем до митної декларації додані сертифікат відповідності; рахунок-фактура (інвойс); автотранспортна накладна; сертифікат про походження товару; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги; документ, що підтверджує вартість перевезення товару; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту); доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 06.12.2017 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларувалися; договір на перевезення; пропозицію укласти договір (оферта); декларація про відповідність б/н від; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів; копія митної декларації країни відправлення.

Митна вартість товару заявлена позивачем за основним методом визначення митної вартості за цінами зовнішньоекономічного договору № 2 щодо товарів, що імпортуються (вартість операції).

Львівською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA 209000/2018/000003/2 від 28.02.2018.

За твердженням відповідача, покупець - ТОВ «Хороз-Україна» та продавець - ТЕВ ELEKTRIK SANAYI ve TICARET LTD.STI є пов`язаними особами у розумінні п.4 ст. 15 Угоди про застосування ст. VІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

У рішенні зазначається, що ОСОБА_5 є співзасновником ТОВ «Хороз Україна», його внесок до статутного фонду склав 100800 грн. У договорі постачання № 2 від 05.02.2016 року від імені продавця виступав директор Хасан Качмаз. Тобто та ж особа є працівником (директором) фірми продавця. У інвойсі від 21.02.2018 року № ТЕВ 097 продавцем запропоновано ціни, що значно відрізняються у менший бік (в середньому на 30%) від цін ідентичних товарів, що постачалися покупцеві раніше. У поданих до митного оформлення документах відсутні будь-які обґрунтування щодо змін ринкових, конкурентних умов чи інших обставин, що призвели до зниження ціни.

У зв`язку із зазначеним, відповідач дійшов висновку, що взаємозалежність продавця та покупця вплинула на ціну оцінюваних товарів, тому вбачав підстави для витребування додаткових документів згідно ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України на підтвердження митної вартості, а саме: надати довідкові документи на підтвердження митної вартості; довідкову інформацію щодо вартості в країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам.

Декларант надіслав лист від 28.02.2018 № 23 та №24, прайс-лист, цінові пропозиції продавців для українського ринку на товар невідомого походження.

Львівська митниця ДФС з доводами позивача не погодилась, зазначила, що у зв`язку із незадовільною якістю електронної копії прайс-листа його зміст прочитати неможливо, тому він до уваги не брався. З огляду на викладене, оскільки декларант відповідно до ч.18 ст.58 МК України не зміг показати, що відносини покупця і продавця не вплинули на ціну товару, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 58 МК України, Львівська митниця ДФС вважає, що декларантом неправомірно обрано основний метод визначення митної вартості, що є підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю.

У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів UA 209000/2018/00003/2 від 28.02.2018 Львівською митницею ДФС оформлено також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 209120/2018/000019.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина перша статті 52 МК України).

У відповідності до приписів статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За вимогами статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

При цьому, відповідно до положень статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із статтею 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

У разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Для цілей цього Кодексу особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Згідно із п. 4 ст. 15 названої Угоди особи вважаються пов`язаними між собою, тільки якщо:

a) вони є службовцями або директорами підприємств один в одного;

b) вони юридично визнані партнерами по бізнесу;

c) вони є роботодавцем і працівником;

d) будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них;

e) один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого;

f) обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьою особою;

g) разом вони безпосередньо або опосередковано контролюють третю особу;

h) вони є членами однієї й тієї самої сім`ї.

При цьому, згідно із приміткою до вказаного п.4 ст. 15 Угоди термін «особи» уключає, де це доречно, юридичних осіб.

Як доводить відповідач, ОСОБА_5 є одночасно директором ТЕВ ELEKTRIK SANAYI ve TICARET LTD.STI та співзасновником позивача, - ТОВ «Хороз-Україна». Отже на переконання Верховного Суду, враховуючи те, що названі суб`єкти господарювання здійснювали операцію продажу товару одна одній, останні є пов`язаними, що помилково було відхилено судами попередніх інстанцій.

Відповідно до частини вісімнадцятої статті 58 МК України при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:

1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;

2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу;

3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

Частина двадцята статті 58 передбачає, що порівняння з вартістю операцій, зазначених у пунктах 1-3 частини вісімнадцятої цієї статті, здійснюється за ініціативою декларанта або уповноваженої ним особи. Вартість цих операцій не може використовуватися замість вартості операцій з оцінюваними товарами.

В конкретному випадку, за змістом рішень судів попередніх інстанцій не вбачається, що вказані вимоги частини вісімнадцятої статті 58 МК України дотримані позивачем під час декларування імпортованого ним товару, що підлягає обов`язковому дослідженню.

Вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, що, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити Верховним Судом правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору.

Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги викладене в цій постанові, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України».

Згідно із ч. 5 ст. 353 КАС України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

На новому розгляді судом встановлено наступне:

Позивачем подано ряд пояснень та доказів, які на його думку підтверджують, відсутність пов`язаності осіб щодо предмету спору по даній справі, однак такі судом не враховуються оскільки, як зазначено вище, ОСОБА_5 є одночасно директором ТЕВ ELEKTRIK SANAYI ve TICARET LTD.STI та співзасновником позивача, - ТОВ «Хороз-Україна» з часткою розміром 6,3% від загальної суми статутного фонду України. Вказана обставина згідно із п. 4 ст. 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, підтверджує позицію відповідача, що такі особи вважаються пов`язаними між собою.

Отже суд із врахуванням правових висновків Верховного Суду у даній справі, вважає, що названі суб`єкти господарювання здійснювали операцію продажу товару одна одній, останні є пов`язаними.

Позивач також вказує про те, що в інших деклараціях митної вартості зазначені відомості про пов`язаність осіб по поставках із тим самим контрагентом, помилково, оскільки таке вчинено самостійно особою, яка заповнювала та подавала декларації митної вартості самостійно, без погодження з позивачем.

Судом такі аргументи позивача також не враховуються, оскільки позивач по суті не спростовує факту подання ними ряду таких декларацій митної вартості по поставках товару від цього ж контрагента із зазначенням відомостей про пов`язаність осіб, а правовідносини позивача із особою, яка від його імені подає декларації митної вартості не стосується предмету спору по даній справі.

З цих же по суті підстав судом враховуються аргументи відповідача про те, що відповідно до відомостей, внесених до єдиного державного реєстру, ОСОБА_5 є співзасновником ТОВ «Хороз Україна» (). Його внесок до статутного фонду складає 100800 грн (складає 6,3% від загальної суми статутного фонду) при розмірі статутного капіталу 1600000 грн. У договорі постачання №2 від 05.02.2016, поданому до митного оформлення митної декларації (далі МД) від 27.02.2018 №UA209120/2018/004103, від імені продавця Teb Elektrik Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi виступав директор Хасан Качмаз. Тобто співзасновник ТОВ «Хороз Україна» є працівником (директором) фірми продавця.

Згідно із ч. 16 ст. 58 Митного кодексу України, особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі Угоди про застосування статті VII).

Пунктом 4 статті 15 Угоди про застосування статті VII визначено, що особи вважаються пов`язаними між собою, тільки якщо:

a) вони є службовцями або директорами підприємств один в одного;

b) вони юридично визнані партнерами по бізнесу;

c) вони є роботодавцем і працівником;

d) будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них;

e) один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого;

f) обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьою особою;

g) разом вони безпосередньо або опосередковано контролюють третю особу;

h) вони є членами однієї й тієї самої сім`ї.

У тлумачних примітках до пункту 4 статті 15 Угоди про застосування статті VII роз`яснено, що для цілей статті 15 термін «особи» включає, де це доречно, юридичних осіб. Тобто, слово «особи» у тексті статті поширюється й на ТОВ «Хороз Україна» і Teb Elektrik Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi.

У тлумачних примітках до підпункту «e» пункту 4 статті 15 Угоди про застосування статті VII визначено, що одна особа вважатиметься такою, що контролює іншу, якщо перша юридично або практично може застосовувати обмеження до останньої або керувати нею.

Як видно з викладеного вище, один із засновників підприємства-покупця - ТОВ «Хороз Україна», є директором у підприємства-продавця - Teb Elektrik Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi, який має право підпису комерційних документів.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 15 Угоди про застосування статті VII ГАТТ, покупець і продавець є пов`язаними особами.

Також судом враховуються аргументи відповідача про те, що у поданих до митного оформлення документах відсутні будь-які обґрунтування щодо змін ринкових, конкурентних умов чи інших обставин, що призвели до зниження ціни на ряд різних за найменуванням та призначенням товарів. У зв`язку з цим Львівська митниця мала обґрунтовані підстави вважати, що взаємозалежність продавця та покупця вплинули на ціну оцінюваних товарів, що є підставою для вимоги додаткових документів, передбаченою ч. 4 ст. 53 МК України.

Серед поданих документів були зокрема: прайс-лист Tbe Elektrik для Хороз Україна; калькуляція ціноутворення; комерційна пропозиція для компанії «Хороз Україна»; видаткові накладні. Однак, надана калькуляція собівартості виробника не відображає реальних витрат підприємства на виготовлення продукції, адже для абсолютно різних виробів (наприклад, подовжувачі, бра, УФО) встановлено ідентичний відсоток собівартості сировини, роботи, пакування. Також слід відзначити, що зазначені у калькуляції ціни не відповідають інвойсним (наприклад ціна позиції №1 в калькуляції "колодка на 2 гнізда" складає 0,34 дол. США, її інвойсна вартість 0,336 дол. США). Надані видаткові накладні зі всією очевидністю стосуються партій товару, котрі імпортувалися раніше, за вищою фактурною ціною, та самі по собі не пояснюють залежності ціноутворення на внутрішньому ринку від закупівельної вартості товарів. Прайс-лист та комерційна пропозиція адресовані пов`язаній особі ТОВ «Хороз Україна», тому не можуть розглядатися як підтвердження конкурентної ціни.

У зв`язку з цим Львівська митниця мала обґрунтовані підстави вважати, що взаємозалежність продавця та покупця вплинули на ціну оцінюваних товарів, що є підставою для вимоги додаткових документів, передбаченою ч. 4 ст. 53 МК України.

У зв`язку з наявністю обґрунтованих підстав вважати, що взаємозалежність продавця та покупця вплинули на ціну оцінюваних товарів, декларанту було надіслано електронне повідомлення відповідного змісту, де було запропоновано вчинити дії, передбачені ч. 18 ст. 58 МК України, а також, відповідно до вимог ч. 4 ст. 53 МК України, надати додаткові документи на підтвердження митної вартості:

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам.

Подання таких документів могло б показати, що ціна товару відповідає дійсній вартості імпортованого товару, сформованій при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Декларант надіслав: листи від 27.02.2018 №23 і 24; «прайс-лист Іран»; ціни українських конкурентів.

У зв`язку з незадовільною якістю електронної копії документу «прайс-лист Іран» його зміст прочитати неможливо, тому він до уваги не брався. Цінові пропозиції українських продавців були призначені для українського ринку та стосувалися товару невідомого походження, тому не відповідають вимогам ч.18 ст. 58 МКУ щодо об`єктів порівняння.

У зв`язку з викладеним, оскільки декларант відповідно до ч. 18 ст. 58 МК України не довів, що відносини покупця і продавця не вплинули на ціну товару, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 58 МК України, Львівська митниця вважала, що декларантом неправомірно обрано основний метод визначення митної вартості (відповідно до ст. 58 МК України), що, відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 54 МК України, є підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ шляхом надсилання відповідного електронного повідомлення.

Для визначення митної вартості товарів, задекларованих за МД від 27.02.2018 № UA209120/2018/4103, у рішенні про коригування митної вартості використано метод за ціною договору щодо ідентичних товарів (ст. 59 МК України). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала інформація щодо вартості ідентичних товарів, оформлених за МД № UA209120/2017/118387 06.11.2017 та UA209120/2017/114425 15.09.2017 скоригована шляхом додавання транспортних витрат, заявлених декларантом.

Згідно графи 43 МД № UA209120/2017/118387 06.11.2017 та UA209120/2017/114425 15.09.2017 року митна вартість товарів по них була визначена за основним методом.

Таким чином, посадові особи Львівської митниці при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України.

Також суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом враховуються заперечення відповідача.

Відповідно позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Хороз Україна» (код ЄДРОПУ 39225644, Львівська область, Стрийський район, с. Дуліби, вул. Шевченка, буд, 127-г) до Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови у прийнятті митної декларації, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. 295 -297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено у повному обсязі 21.04.2022 року.

Суддя Гавдик З.В.