Справа № 240/1436/22
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2022-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 квітня 2022 року
Київ
справа №240/1436/22
адміністративне провадження №П/990/61/22
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Желтобрюх І.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України про зобов`язання вчинити дії, відшкодування збитків та моральної шкоди,
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом у якому просив:
- зобов`язати відповідача - Президента України дати розпорядження (доручення) Міністерству оборони України та Пенсійному фонду України :
1.Припинити знущання, приниження честі та гідності ОСОБА_1 ;
2.Скасувати всі неправові рішення та дії щодо призначення та виплати пенсії;
3. Відповідно до Закону невідкладно відновити ОСОБА_1 пенсію із доплатами із зарплати заступника військового прокурора прокуратури І категорії з 01.01.2018;
4. Відшкодувати ОСОБА_1 збитки, заподіяні невиплатою пенсії та моральну шкоду у сумі 50 тис. грн.
5.Мінсоцполітики сприяти ОВК та ПФ в усуненні порушень Закону.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративний суд від 25 січня 2022 року адміністративна справа № 240/1436/22 за позовом ОСОБА_1 до Президента України про зобов`язання вчинити дії, відшкодування збитків та моральної шкоди скерована на розгляд до Верховного Суду за підсудністю.
20 квітня 2022 року вказана справа надійшла до Верховного Суду як суду першої інстанції.
Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів передбачені статтею 266 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України).
Пунктами 3, 5, 6 частини першої статті 171 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними) або чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Частиною другою статті 171 КАС України встановлено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Ознайомившись з позовною заявою вважаю за необхідне залишити її без руху з наступних підстав.
Положеннями статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 дав визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес», який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.
<...> поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» має один і той же зміст.
Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обґрунтованим.
Відповідно до частини першої статті 160 КАС у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
За змістом пунктів 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача, а в разі подання позову до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.
Під змістом позовних вимог розуміється визначення змісту і способу захисту свого права, свободи чи інтересу, а тому особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко і зрозуміло зазначити, які саме дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень порушили саме право.
Звертаючись до суду з цим позовом, позивач лише стверджує про існування протиправної бездіяльності з боку Президента України, яка, на його думку, полягає у відсутності контролю за третіми особами, однак не наводить обставин такої бездіяльності та не надає відповідні докази, що підтверджують такі обставини, та з обов`язковим зазначенням, з посиланням на приписи закону, які саме повноваження з числа визначених статтею 106 Конституції України Президент мав здійснити, але не здійснив. Не наведено фактів й обставин, що складають предмет позовних вимог, формально визначених у позові як «знущання й приниження честі та гідності».
Обов`язковою умовою надання правового захисту адміністративним судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент його звернення до суду. Однак, позивачем не наведено жодної норми закону, яка б була порушена відповідачем у спірних правовідносинах.
Разом з тим, в Україні діє принцип поділу влади. Вичерпний перелік повноважень Президента України викладений в Конституції України. З урахуванням означеного, для повного і справедливого вирішення справи по суті слід, перш за все, з`ясувати, які саме дії щодо кожного з вказаних осіб, а саме Міністерства оборони України, військового комісаріату Житомирської області та Пенсійного фонду Житомирської області, повинен був і мав відповідні повноваження за законом вчинити, але не вчинив, Президент України.
Тобто, вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності, як передумови захисту порушеного права, не перебувають у логічному зв`язку з вимогами про зобов`язання відповідача вчинити дії, що є способом відновлення права особи, порушеного діями чи бездіяльністю відповідача, які він просить визнати протиправними. Це, в свою чергу, не дозволяє визначити предмет спору у цій справі та вирішити питання належної підсудності справи.
Крім того, до переліку позовних вимог включено вимоги до інших суб`єктів, окрім визначених частиною четвертою статті 22 КАС України, що виключає можливість їх розгляду Верховним Судом.
Згідно з частиною п`ятою статті 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.
Також згідно з підпунктом 11 частини п`ятої статті 160 КАС України до позовної заяви додається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Однак, до позовної заяви ОСОБА_1 такого письмового підтвердження не подано.
Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Частиною другою статті 169 КАС України визначено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
За таких обставин, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам КАС України, та надати строк для усунення її недоліків шляхом зазначення у чому саме, з урахуванням сформульованих ним вимог до Президента України, полягають його протиправні дії чи бездіяльність із посиланням на відповідне повноваження, визначене Конституцією та законами України, та надати докази, що підтверджують вказані обставини і зазначити, які саме дії щодо кожного з вказаних осіб (Міністерство соціальної політики України, Міністерство оборони України, Пенсійний фонд України, відповідний військовий комісаріат), повинен був і мав необхідні повноваження вчинити, але не вчинив, Президент України; визначити факти й обставини, що складають зміст вимог до Президента України та надати письмове підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; визначитись з рештою позовних вимог, що не можуть бути предметом розгляду Верховним судом як судом першої інстанції.
Суд вважає за необхідне встановити позивачу десятиденний строк від дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
Роз`яснити позивачеві, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута йому з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України.
Керуючись статтями 160, 161, 169 КАС України,
УХВАЛИВ:
1.Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України про зобов`язання вчинити дії, відшкодування збитків та моральної шкоди залишити без руху.
2.Встановити позивачу строк для усунення встановлених судом недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
3.Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк позовна заява разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя І.Л. Желтобрюх