Справа № 500/3059/21
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Баранюк А.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/3059/21 пров. № А/857/22591/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 500/3059/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, вимоги про сплату боргу та рішення,-

ВСТАНОВИВ:

01.06.2021р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішення від 14 травня 2021 року №8, від 14 травня 2021 року №8, від 04 лютого 2021 року №8, від 04 лютого 2021 року №8, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04 лютого 2021 року № Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04 лютого 2021 року №.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.10.2021р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.10.2019р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

22.03.2022р. представник апелянта Головного управління ДПС у Тернопільській області Мурована І.Я. подав клопотання про проведення судового засідання яке призначене на 23.03.2022р. в 12.30 год. в режимі відеоконференції.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2022р. клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції залишене без задоволення, у зв`язку з технічною неможливістю провести судове засідання у режимі відеоконференції.

Вказану ухвалу апелянт отримав 22.03.2022р., що підтверджується довідкою про отримання електронного листа від 22.02.2022р.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

ст.229 КАС України передбачено, що фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видно, що ОСОБА_1 з 03.11.2008р. здійснював підприємництву діяльність з роздрібної торгівлі. Місцезнаходження: с.Увисла Чортківського району Тернопільської області.

У зв`язку із припиненням підприємницької діяльності податковий орган на підставі наказу Головного управління ДПС у Тернопільській області № 1972-к від 12.11.2020р. з 25.11.2020р. - 01.12.2020р. провів документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2017р. - 21.01.2020р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011р. - 21.01.2020р.

Результати перевірки оформлено актом від 08.12.2020р. №2325-3080/19-00-07-09/ НОМЕР_1 .(т.1, а.с. 25-30).

За результатами перевірки встановлено порушення:

1. п.п. 162.1.1 п.162.1 ст.162, п.п. 163.1.1 п.163.1 ст.163, п.п. 164.1.3 п.164.1, п.164.2 ст.164, п. 177.2, п. 177.4 ст.177 - ПК України, в результаті чого донараховано податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 79126,50 грн.

2. п.57.1.ст.57, «е» п.176.1 ст.176, п.п.1.2 п.16-1 Підрозділу 10 Інших перехідних положень ПК України, в результаті чого донараховано податкові зобов`язання з військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою всього в сумі 6593,89 грн.

3. п.1 ч.2 ст.6, п.2, 3 ч.1, ч.3, 4, 5 ст.7, ч.5 ст.8, ч.1, 2, 3 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне, страхування» від 08.07.2010р. №2464-VI (далі Закон №2464), внаслідок чого донараховано 84669,19 грн.

4. п.177.10 ст.177 ПК України, а саме не ведення книги обліку доходів та витрат за період з 01.01.2017р. - 21.01.2020р.

5. п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1996р. №265/95-ВР, а саме, не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи на загальну суму 919654,83 грн.

За наслідками перевірки податковий орган прийняв:

- податкове повідомлення-рішення від 04.02.2021р. №8, яким визначено за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичні особи за результатами річного декларування: основний платіж -36267,13 грн.; штрафна санкція -9066,79 грн. (т.1, а.с. 9).

- податкове повідомлення-рішення від 04.02.2021р. №8, яким визначено за платежем військовий збір, що сплачує фізична особа за результатами річного декларування: основний платіж - 3022,27 грн., штрафна санкція - 302.23 грн. (т.1, а.с. 9).

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування контролюючим органом єдиного внеску від 04.02.2021р. № на суму 12511 грн.

- вимогу про сплату боргу (недоїмки, штрафу, пеня) від 04.02.2021р. №Ф- на суму 32285,83 грн.) (т.1, а.с. 11).

- податкове повідомлення-рішення від 04.02.2021р. №8, яким визначено за платежем податок на доходи фізичних осіб що сплачує фізична особа за результатами річного декларування: сума штрафних санкцій - 340 грн. (т.1, а.с. 10).

- податкове повідомлення-рішення від 04.02.2021р. №8, яким визначено за платежем адміністративні штрафи та інші санкції в розмірі 1020 грн. (т.1, а.с. 10).

- податкове повідомлення-рішення від 04.02.2021р. №8, яким визначено за платежем штрафні санкції за порушення законодавства в розмірі -91965,48 грн.(т.1, а.с. 12).

Позивач оскаржив прийняті рішення до Державної податкової служби України.

За результатами розгляду скарг ОСОБА_1 податковий орган прийняв рішення від 19.04.2021р. № Л/99-00-06-01-04-09, яким залишив без змін податкові повідомлення-рішення від 04.02.2021р. №8; від 04.02.2021р. №8, та скасував податкове повідомлення-рішення від 04.02.2021р. №8 в частині нарахування штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 5440,08 грн. та від 04.02.2021р. №8 в частині нарахування штрафних санкцій з військового збору у розмірі 453,33 грн., та податкове повідомлення-рішення від 04.02.2021р. №8 (т.1, а.с. 15-18).

Рішенням Державної податкової служби України від 22.04.2021р. № Л/99-00-02-01-04-09 відмовлено в скасуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2021р. № Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04 лютого 2021 року № (т.1, а.с. 19-20).

За наслідками адміністративного оскарження Головне управління ДПС у Тернопільській області прийняв:

- податкове повідомлення-рішення від 14.05.2021р. №8 про збільшення податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 36267,13 грн, та штрафними санкціями 3626,70 грн. (т.1, а.с. 8).,

- податкове повідомлення-рішення від 14 травня 2021 року №8 про збільшення податкового зобов`язання по військовому збору на суму 3022,27, та за штрафними санкціями в сумі 302,23 грн. (т.1, а.с. 7).

Отже, предметом спору в даній справі є:

- податкове повідомлення-рішення від 14.05.2021р. №8 про збільшення податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 36267,13 грн, за штрафними санкціями 3626,70 грн (т.1, а.с. 8).,

- податкове повідомлення-рішення від 14 травня 2021 року №8 про збільшення податкового зобов`язання по військовому збору на суму 3022,27, та за штрафними санкціями в сумі 302,23 грн.

- податкове повідомлення-рішення від 04.02.2021р. №8 яким донараховано 36267,13 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 9066,79 грн.

- податкове повідомлення-рішення від 04.02.2021р. №8 яким визначено за платежем адміністративні штрафи та інші санкції в розмірі 1020 грн.

- вимога про сплату боргу від 04.02.2021р. №Ф- на суму 32285,83 грн.) (т.1, а.с. 11).

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування контролюючим органом єдиного внеску від 04.02.2021 № на суму 12511 грн.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що податковий орган протиправно змінив вид перевірки та місце проведення виходячи з наступних підстав.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 816/228/17 в постанові від 08.09.2021р. дійшла висновків, що глава 8 розділу 2 ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. Зокрема, встановлюється чітке розмежування щодо порядку допуску до виїзних та невиїзних перевірок, а також щодо місця проведення зазначених перевірок. При, цьому, приписи ПК України в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними та приватними інтересами.

Із змісту наказу № 1972-к від 12.11.2020р. видно, що податковий орган призначив документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2017р. - 21.01.2020р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011р. - 21.01.2020р. Місце проведення - с.Увесла Чортківського району Тернопільської області.(т.2 а.с. 3)

Колегія суддів встановила, що в порушення вимог ст.ст. 78, 79 ПК України контролюючий орган не вручив позивачу даний Наказ № 1972-к від 12.11.2020р. про проведення документальної позапланової перевірки до початку проведення, що не спростував відповідач в порушення вимог ст.77 КАС України.

Разом з ти, як видно з матеріалів справи та судом першої інстанції встановлено, що фактично контролюючий орган провів документальну невиїзну перевірку, замість документальної позапланової виїзної перевірки. Місце проведення - м.Тернопіль, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Із змісту ст.42, абз.1 п.79.2 ст.79 ПК України видно, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному законом, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Тобто, в даному випадку підстави, порядок та умови перевірки, як для документальної позапланової виїзної перевірки та документальної невиїзної перевірки абсолютно різні. (пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, ст.42, абз.1 п.79.2 ст.79 ПК України.)

Верховний Суд в постанові від 12.06.2018р. у справі № 821/597/17 дійшов висновків, що невиконання вимог п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 та п.79.2 ст.79 ПК України, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутністю правових наслідків такої.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що в матеріалах справи відсутній акт про відсутність ОСОБА_1 за місцезнаходженням с. Увисла Чортківського району Тернопільської області. Оскільки абз. 1 п.п.1.4.5 п.1.4 розд.1 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, які затверджені наказом Державної податкової служби України від 04.09.2020р. № 470 передбачено складення акту про неможливість проведення перевірки у зв`язку із відсутністю платника податків за місцезнаходженням.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки Головне управління ДПС у Тернопільській області діяв не у спосіб визначений законом та Конституцією України. Оскільки, самостійна зміна виду перевірки та місце проведення, належним чином не повідомлення платника податку про проведення перевірки та невиконання відповідачем порядку проведення документальної позапланової виїзної перевірки вимог ст.ст.77,78,79 ПК України призводить до порушення способу реалізації владних управлінських функцій, а також до визнання даної перевірки протиправною та відсутності правових наслідків такої,

Крім того, самостійна зміна виду перевірки та місце проведення контролюючим органом, порушує відповідні гарантії захисту прав, свобод та інтересів позивача та суттєво впливає на правильність висновків контролюючого органу за результатами перевірки. Зокрема, податковий орган не спростував доводи позивача, про виникнення труднощів у наданні всіх необхідних документів тощо.

Обов`язок податкового органу перевіряти первинні документи платника податків, що перевіряється, чітко визначений в положеннях Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - фізичними особами» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 395 від 14.03.2013р. Зокрема, в п.1.7. якого передбачено, що факти виявлених порушень контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів.

Однак, в акті перевірки контролюючий орган допустив відображення необгрунтованих даних, а також суб`єктивних припущень, які не мають підтверджених доказів, та різного роду висновків щодо дій ФОП ОСОБА_1 і як наслідок прийняття оскаржених рішень. Зокрема, в частині заниженого доходу у 2017-2019 р., в акті перевірки не наведено, які саме витрати та доходи віднесені позивачем до їх складу, за результатами яких видів господарських операцій, за якою подією та на підставі яких первинних документів, що не спростував податковий орган, що не спростував відповідач в порушення вимог ст. 77 КАС України.

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Керуючись ст.ст.243, 286, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021р. у справі № 500/3059/21- скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14 травня 2021 року №8, від 14 травня 2021 року №8, від 04 лютого 2021 року №8, від 04 лютого 2021 року №8, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04 лютого 2021 року № Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04 лютого 2021 року №.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
З. М. Матковська
У зв`язку з УКАЗОМ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №64/2022 від 24.02.2022р. "Про введення воєнного стану в Україні" повний текст постанови складено у строк встановлений ч.3 ст.243 КАС України. Однак, надісланий до Єдиного Державного реєстру судових рішень 19.04.2022 р.