Справа № 340/5082/21
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2022-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/5082/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши у порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом: Головного управління ДПС у Кіровоградській області, вул. В. Перспективна,55,м. Кропивницький,25006

до відповідача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Кіровоградській області звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 податковий борг в розмірі 233 082,34 грн.

Позивач зазначає, що відповідачу надсилалась податкова вимога, проте податковий борг залишився не сплаченим.

Ухвалою суду від 27.08.2021 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Запропоновано відповідачу надати суду відзив на адміністративний позов, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, у разі необхідності.

В зв`язку з надходженням клопотання від представника відповідача процесуальний строк розгляду справи продовжено.

На адресу суду від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких вказано про не згоду з позовними вимогами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Приписами статті 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно із пунктом 287.1 статті 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

З умовами статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Приписами пунктів 288.1-288.4 статті 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до частини 1 статті 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно із частиною 9статті 93 ЗК України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідачем сформовано та направлено на адресу відповідача наступні податкові повідомлення - рішення:

-№0-1123 від 25.06.2019 року, яким відповідачу визначено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачені фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018 рік» в розмірі 252,42 грн. (а.с.9);

-№0-1123 від 13.06.2020 року, яким відповідачу визначено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачені фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 рік» в розмірі 848,79 грн. (а.с.11);

-№6816-2404-1128 від 26.03.2021 року, яким відповідачу визначено суму грошового зобов`язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб за 2021 рік» в розмірі 46 661,40 грн. (а.с.13);

-№6-1128 від 27.05.2020 року, яким відповідачу визначено суму грошового зобов`язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб за 2020 рік» в розмірі 46 661,40 грн. (а.с.26);

-№8104-5208-1128 від 14.03.2019 року, яким відповідачу визначено суму грошового зобов`язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб за 2019 рік» в розмірі 46 661,40 грн. (а.с.27);

-№-1128 від 18.07.2018 року, яким відповідачу визначено суму грошового зобов`язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб за 2018 рік» в розмірі 46 661,40 грн. (а.с.28);

-№0000/1086/2404 від 01.04.2021 року, яким відповідачу визначено суму грошового зобов`язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб» в розмірі 84612,55 грн. (а.с.24).

Вказані податкові повідомлення рішення направлено на адресу боржника та які повернуто на адресу податкового органу.

Податкове-повідомлення рішення №0000/1086/2404 від 01.04.2021 року було отримано позивачем власноруч 08.04.2021 року(а.с.25).

У відповідності до п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податковим органом сформовано податкову вимогу за №5919-17 від 29.09.2016 року на суму 44085,97 грн.(а.с.29).

Суд вважає, що податковим органом сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу, відповідно до вимог статті 58 ПК України, відтак позивач правомірно звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

При цьому судом враховано, що заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда (справа №404/971/19) від 23.05.2019 року стосується заборгованості зі сплати орендної плати за період з січня 2016 року по грудень 2018 року, тоді як в межах розгляду вказаної справи заборгованість нарахована за період з 2019 по 2021 рр.

Відповідачем доказів повної або часткової сплати податкового боргу, заперечень проти позову суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 11, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ін. код - НОМЕР_1 ) на користь місцевого бюджету суму податкового боргу в розмірі 233 082 грн.34 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко