Справа № 420/14052/21
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 420/14052/21

адміністративне провадження № К/990/8046/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів: Пасічник С.С., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2022 у справі №420/14052/21 за адміністративним позовом за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби, Одеської митниці про визнання протиправним, скасування рішення, стягнення моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у митному оформленні автомобіля та стягнення на користь позивача моральної шкоди.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2021, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2022, позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, Одеська митниця, звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №420/14052/21 є вимоги про визнання протиправним та скасування картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UА500030/2021/00187 від 09.06.2021 з причин прийняття рішення про визначення коду товару №КТ-UА-2021 від 09.06.2021, яким змінено код товару за УКТЗЕД на Автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі: інші транспортні засоби з поршневим двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з зворотно-поступальним рухом поршня і електродвигуном в якості двигунів для пересування, які здатні заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електроенергії, що використовувалися понад 5 років. Також, позивач просив стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 7000 грн. оскільки внаслідок дій та рішень відповідача останньому довелося звертатись до адвоката та суду задля захисту своїх прав, що зайняло у позивача значний час, призвело до значних переживань, страждань та розчарування у роботі Одеської митниці Держмитслужби.

Рішенням суду першої інстанції позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці Держмитслужби про відмову у митному оформленні автомобіля Chevrolet Volt, 2014 р.в. VIN НОМЕР_1 за поданою декларацією №UA500030/2021/051866 від 07.06.2021, яке оформлено у вигляді картки відмови в митному оформленні (випуску) товарів №UA500030/2021/00187 від 09.06.2021 року з підстав прийняття рішення про визначення коду товару КТ-UA-2021 від 09.06.2021. Судом ухвалено стягнути з Одеської митниці сплачений судовий збір у розмірі 908грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 1500грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні 7000грн. моральної шкоди, ухвалити нове рішення по справі, яким стягнути моральну шкоду у розмірі 7000грн. та здійснити перерозподіл судових витрат в частині судового збору та витрат на правову допомогу.

Переглядаючи рішення в апеляційному поряду, суд апеляційної інстанції вказав, що рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині висновків про скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби про відмову у митному оформленні автомобіля Chevrolet Volt, 2014 р.в. VIN НОМЕР_1 за поданою декларацією №UA500030/2021/051866 від 07.06.2021 року, яке оформлено у вигляді картки відмови в митному оформленні (випуску) товарів №UA500030/2021/00187 від 09.06.2021, тому, на підставі частини першої статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, тобто в частині стягнення моральної шкоди та здійсненні перерозподілу судових витрат на правову допомогу.

За наслідками апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вважаючи рішення судів попередніх інстанцій незаконними, Одеська митниця звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду. В обгрунтування касаційної скарги митний орган вказує, що Одеська митниця під час прийняття рішення про визначення коду товару, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача. Відповідач вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підставі для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 . Крім того, оскільки Одеська митниця діяла у відповідності до вимог закону, не порушувала права та законні інтереси позивача, тому вимога позивача про стягнення на його користь судових витрат суперечить статті 139 КАС України. На думку відповідача, суди попередніх інстанції неповно з`ясували обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи.

На підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України Одеська митниця просить відкрити касаційне провадження у справі №420/14052/21 у зв`язку з відсутністю висновку Верховного Суду, щодо питання застосування норма права у подібних правовідносинах; постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2022 та рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 у справі №420/14052/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Одеської митниці у повному обсязі.

З вищевикладеного слідує, що рішення суду першої інстанції не було оскаржено та не переглядалося в апеляційному порядку в частині висновків про скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби про відмову у митному оформленні товарів. Апеляційному перегляду підлягали висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, тобто в частині стягнення моральної шкоди та здійсненні перерозподілу судових витрат на правову допомогу.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відтак, з встановленого висновується, що у цій справі заявник має право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду, а саме в частині стягнення моральної шкоди та здійсненні перерозподілу судових витрат на правову допомогу, та постанову суду апеляційної інстанції. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 в частині висновків про скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби про відмову у митному оформленні товарів не є рішенням суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII.

Аналіз положень законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 325 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

Суд за результатами оцінки елементів спору у справі №420/14052/21 дійшов висновку про те, що така справа є справою незначної складності.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не вбачається.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Отже, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 в частині стягнення моральної шкоди та здійсненні перерозподілу судових витрат на правову допомогу та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2022 у справі №420/14052/21 про визнання протиправним, скасування рішення, стягнення моральної шкоди - не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2022 у справі №420/14052/21 за адміністративним позовом за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби, Одеської митниці про визнання протиправним, скасування рішення, стягнення моральної шкоди.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіВ.В. Хохуляк С.С. Пасічник Р.Ф. Ханова