Справа № 420/2687/22
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2687/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області щодо відмови розглянути на сесії клопотання ОСОБА_1 від 13.10.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства, iз земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, придатноп ведення особистого селянського господарства та вирощування сільськогосподарської продукції, на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за межами населеного пункту с. Антонівка Окнянського району Одеської області у відповідності iз пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок несформованої земельної дiлянки Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, позначеної на Публічної кадастровій карті: «Район: Красноокнянський, КОАТУУ: , Зона: 01, Квартал: 002, Область: Одеська КОАТУУ: », орієнтовна площа 06 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0529;

- зобов`язати Окнянську селищну раду Окнянського району Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 13.12.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, придатної для ведення особистого селянського господарства та вирощування сільськогосподарської продукції, на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за межами населеного пункту с. Антонівка Окнянського району Одеської області у відповідностi iз пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок несформованої земельної ділянки Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, позначеної на Публічної кадастровій картi: «Район: Красноокнянський, КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 002, Область: Одеська КОАТУУ: », орієнтовна площа 06 га., яка має межу з земельними ділянками кадастровий номер :01:002:0529.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач подав до відповідача клопотання від 13.10.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства, iз земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, придатноп ведення особистого селянського господарства та вирощування сільськогосподарської продукції, на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за межами населеного пункту с. Антонівка Окнянського району Одеської області у відповідності iз пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок несформованої земельної дiлянки Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, позначеної на Публічної кадастровій карті: «Район: Красноокнянський, КОАТУУ: , Зона: 01, Квартал: 002, Область: Одеська КОАТУУ: », орієнтовна площа 06 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0529.

Листом вiд 04.01.2022 року № 02-15/22 Окнянська CP, у особі Окнянського селищного голови Олега Білоус повідомила, що з приводу надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га. для ведення особистого селянського господарства на території Окнянської селищної ради та доданих матеріалів до них, встановлено, що земельні ділянки, які зазначені у наданих позивачем графічних матеріалах (викопіювань з публічної кадастрової карти), відносяться до несформованих земельних часток (паїв) та відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» та ч. 4 ст. 13 Закону України «Про порядок відведення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв)» - власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець має право до 1 січня 2025 року оформити право власності на земельну ділянку, тому враховуючи вище зазначене в Окнянськiй селищній раді відсутні повноваження розпорядження вказаними землями.

Вказаний лист свідчить про те, що Окнянська СР отримала клопотання позивача, але не розглянула це клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України.

При цьому відповідач не вказав законних причини, по яким він відмовився розглядати клопотання позивача, які передбачені законом України «Про звернення громадян.

З наведених підстав позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 14.02.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

До суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що при попередньому розгляді клопотання позивача встановлено, що земельна ділянка, яка зазначена в графічних матеріалах, що надались ОСОБА_1 , відноситься до не витребуваних земельних часток (паїв) та розташована на території Ставрівського старостинського округу Окнянської селищної ради, відповідно до ч. 4-5 ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", власник не витребуваноп земельної ділянки (паю) або його спадкоємець має право до 1 січня 2025 року оформити право власності на земельну ділянку. І тільки після зазначеної дати така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним.

Відповідач зазначає, що Окнянська селища рада не уповноважена розглядати земельні питання з приводу земельних ділянок, що не належать до її комунальної власності.

З цього приводу позивачу ОСОБА_1 була надана відповідь № 02-15/22 в якій зазначено про неможливість надання бажаної ним земельної ділянки та рекомендовано звернутись до селищної ради повторно, вказавши в графічних матеріалах iншу земельну ділянку, що належить до комунальної власності Окнянської селищної ради.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій додатково зазначено, що в межах цього адміністративного спору позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою, за наслідком розгляду якої суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне управлінське рiшення, в той час як останній протиправно направив позивачу відповідь у формі листа. Відсутність належним чином оформленого рішення відповiдача про надання дозволу чи відмову у його наданні у формі рішення, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Справа розглянута у межах строків, встановлених КАС України, з урахуванням перебування судді Токмілової Л.М. у відпустці.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до відповідача з клопотанням від 13.10.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства, iз земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, придатноп ведення особистого селянського господарства та вирощування сільськогосподарської продукції, на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за межами населеного пункту с. Антонівка Окнянського району Одеської області у відповідності iз пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок несформованої земельної дiлянки Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, позначеної на Публічної кадастровій карті: «Район: Красноокнянський, КОАТУУ: , Зона: 01, Квартал: 002, Область: Одеська КОАТУУ: », орієнтовна площа 06 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0529.

Як зазначає відповідач, при попередньому розгляді клопотання позивача встановлено, що земельна ділянка, яка зазначена в графічних матеріалах, що надались ОСОБА_1 , відноситься до не витребуваних земельних часток (паїв) та розташована на території Ставрівського старостинського округу Окнянської селищної ради, відповідно до ч. 4-5 ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", власник не витребуваноп земельної ділянки (паю) або його спадкоємець має право до 1 січня 2025 року оформити право власності на земельну ділянку. І тільки після зазначеної дати така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним.

З цього приводу позивачу ОСОБА_1 була надана відповідь № 02-15/22 від 04.01.2022 року, в якій зазначено про неможливість надання бажаної ним земельної ділянки та рекомендовано звернутись до селищної ради повторно, вказавши в графічних матеріалах iншу земельну ділянку, що належить до комунальної власності Окнянської селищної ради.

Зазначені обставини не заперечуються відповідачем.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регламентований главою 19 ЗК України.

Відповідно до ч.1-2 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною 4 ст.116 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.

Як передбачено ч.6 та 7 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, передбачені ст.122 ЗК України.

Згідно з ч. 1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п.34, ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, регулювання земельних відносин.

Частинами 1, 5 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

Відповідно до ч. 11 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що відповідно до статті 118 ЗК України відповідач під час розгляду заяви позивача повинен був перевірити цю заяву на відповідність її вимогам статей 116, 118, 121 ЗК України і у місячний строк прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або про відмову у наданні такого дозволу з наведенням відповідних мотивів.

При цьому, вирішення заяви повинно було відбуватись в порядку, визначеному Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто на пленарному засіданні селищної ради із прийняттям відповідного рішення, оскільки саме такий спосіб прийняття рішення з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру передбачений законодавством.

Суд встановив, що відповідач за результатами розгляду заяви позивача надав йому відповідь у вигляді листа.

Із змісту вказаного листа суд встановив, що заява позивача про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не розглянута відповідачем належним чином, рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою чи про відмову у наданні такого не прийнято.

Таким чином суд вважає, що відповідачем порушено процедуру розгляду і прийняття рішень щодо відведення земельних ділянок у власність, оскільки за результатом розгляду заяви, відсутнє рішення, а лист відповідача відповідно до норм ЗК України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не є належним документом за результатами розгляду заяви позивача.

Отже, відповідачем не подано належних доказів правомірності своїх дій при розгляді заяви позивача. В той же час позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами в цій частині позовних вимог.

З огляду на вказане, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області щодо відмови розглянути на сесії клопотання ОСОБА_1 від 13.10.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства, iз земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, придатноп ведення особистого селянського господарства та вирощування сільськогосподарської продукції, на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за межами населеного пункту с. Антонівка Окнянського району Одеської області у відповідності iз пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок несформованої земельної дiлянки Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, позначеної на Публічної кадастровій карті: «Район: Красноокнянський, КОАТУУ: , Зона: 01, Квартал: 002, Область: Одеська КОАТУУ: », орієнтовна площа 06 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0529 є обгрунтованими.

Водночас суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

У зв`язку з тим, що заява позивача відповідачем не розглянута належним чином, суд вважає, що в даному випадку вимога позивача про

зобов`язання Окнянську селищну раду Окнянського району Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 13.12.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, придатної для ведення особистого селянського господарства та вирощування сільськогосподарської продукції, на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за межами населеного пункту с. Антонівка Окнянського району Одеської області у відповідностi iз пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок несформованої земельної ділянки Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, позначеної на Публічної кадастровій картi: «Район: Красноокнянський, КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 002, Область: Одеська КОАТУУ: », орієнтовна площа 06 га., яка має межу з земельними ділянками кадастровий номер :01:002:0529 також належить до задоволення.

Суд вважає, що саме такий спосіб захисту порушеного права позивача з боку відповідача є належним та достатнім.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов слід задовольнити.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Представником відповідача до суду надано клопотання, в якому представник Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області просить відмовити у стягненні витрат на правову допомогу.

Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Так, ч. 1, 3 ст. 134 КАС України встановлено, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою суд враховує, що на підтвердження понесених витрат до суду надано копію договору про надання професійної правничої допомоги, додатку до договору, акту прийому виконаних робіт.

Так, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 лютого 2021 року по справі №520/9115/19.

Згідно акту виконаних робіт від 20.01.2022 року адвокат надав, а замовник прийняв послуги на правову допомогу на суму 3000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням принципу пропорційності та співмірності, оцінюючи обґрунтованість доводів позивача щодо суми витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, суд дійшов висновку, що з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області (вул. Першотравнева, 31, смт. Окни, Окнянський район, Одеська область, 67900, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області щодо відмови розглянути на сесії клопотання ОСОБА_1 від 13.10.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства, iз земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, придатноп ведення особистого селянського господарства та вирощування сільськогосподарської продукції, на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за межами населеного пункту с. Антонівка Окнянського району Одеської області у відповідності iз пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок несформованої земельної дiлянки Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, позначеної на Публічної кадастровій карті: «Район: Красноокнянський, КОАТУУ: , Зона: 01, Квартал: 002, Область: Одеська КОАТУУ: », орієнтовна площа 06 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0529.

Зобов`язати Окнянську селищну раду Окнянського району Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 13.12.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, придатної для ведення особистого селянського господарства та вирощування сільськогосподарської продукції, на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за межами населеного пункту с. Антонівка Окнянського району Одеської області у відповідностi iз пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок несформованої земельної ділянки Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, позначеної на Публічної кадастровій картi: «Район: Красноокнянський, КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 002, Область: Одеська КОАТУУ: », орієнтовна площа 06 га., яка має межу з земельними ділянками кадастровий номер :01:002:0529.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області (вул. Першотравнева, 31, смт. Окни, Окнянський район, Одеська область, 67900, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Л.М. Токмілова