Справа № 140/9357/21
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2022-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року ЛуцькСправа № 140/9357/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» до Головного управління ДПС у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби у Волинській області про зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів та пені,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» (далі ТзОВ «Негабарит-Сервіс», позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі відповідач1, ГУ ДПС у Волинській області), Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області (далі відповідач2, ГУ ДКС у Волинській області) про зобов`язання відповідача1 здійснити коригування даних в картці особового рахунку (інтегрованій картці) платника податку шляхом сторнування суми податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 1074476,58 грн та пені 6488,42 грн, що виникли за рахунок проведеного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника за рішенням суду та виключити з усіх інформаційних баз ДПС України даних про наявність податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 1074476,58 грн та пені у сумі 6488,42 грн; стягнення з Державного бюджету України невиплаченої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації з ПДВ за квітень 2021 в сумі 1080965 грн; стягнення з Державного бюджету України пені за період з 25.06.2021 по 31.08.2021 за прострочення сплати бюджетної заборгованості в сумі 17858,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20.05.2021 ТзОВ «Негабарит-Сервіс» подало до ГУ ДПС у Волинській області податкову декларацію від 20.05.2021 № за квітень 2021, згідно якої сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, становить 1228053 грн. Жодних зауважень з приводу правильності чи повноти декларування сум податку на додану вартість на адресу підприємства не надходило, перевірка не проводилась. Разом з цим, органами казначейства було перераховано по вищевказаній декларації лише 147088 грн, решта коштів у сумі 1080965 грн (1228053 грн - 147088 грн) не було відшкодовано. За даними сайту Міністерства фінансів України підтверджується відсутність даних щодо проведення перевірки ТзОВ «Негабарит-Сервіс» з приводу подачі податкової декларації від 20.05.2021 №, відтак безпідставне внесення запису про узгодження лише 147088 грн.

Позивач зазначає, що неповне відшкодування податку на додану вартість відбулося внаслідок того, що ГУ ДПС у Волинській області не внесло виправлення до інтегрованої картки платника податків щодо податкової декларації за листопад 2017 року у сумі 1074476,58 грн.

В підтвердження означеного вказує, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/3187/20 визнано протиправною бездіяльність ДПС України щодо невідображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість щодо податкової декларації за листопад 2017 року у сумі 1074476,58 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 у справі №140/7816/20 стягнуто заборгованість бюджету з податку на додану вартість у сумі 1074476,58 грн.

У зв`язку із проведенням виплати на підставі рішення суду ГУ ДПС у Волинській області безпідставно сформувало податкову вимогу форми «Ю» від 16.03.2021 №5261-13 на вищевказану суму та надіслало на адресу ТзОВ «Негабарит-Сервіс».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №140/4131/21 податкову вимогу форми «Ю» від 16.03.2021 №5261-13 скасовано.

Крім того у зв`язку із проведенням виплати на підставі рішення суду ГУ ДПС у Волинській області внесло до картки особового рахунку запис про нарахування пені у сумі 6488,42 грн. Рішення про нарахування пені є умовним оскільки жодним документом не оформлялося та міститься лише картці особового рахунку.

Таким чином, ГУ ДПС у Волинській області, не дивлячись на численні рішення суду, не привело у відповідність дані інтегрованої картки платника податків, у зв`язку із чим підприємство недоотримало кошти.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду 06.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.13).

Представник відповідача1 у відзиві на адміністративний позов (а.с.50-52) вимог ТзОВ «Негабарит-Сервіс» не визнав та зазначив, що податкова декларація від 18.12.2017 № за листопад 2017 року подана ТзОВ «Негабарит-сервіс» із задекларованою сумою ПДВ в розмірі 2042022 грн, включена до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування та зареєстрована під порядковим номером 5598.

Однак, внаслідок подання ТзОВ «Негабарит-сервіс» уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість до декларації за лютий 2015 року у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок та уточнюючого додатку №2, в якому платник виправляє періоди виникнення від`ємного значення, сума залишку по декларації від 18.12.2017 №9 в ІКП товариства була зменшена розрахунковими операціями КОР та становила лише 967545,4 грн, яка відшкодована платнику 23.01.2018.

Одночасно зазначає, що станом на 12.03.2021 основна сума ПДВ по декларації за листопад 2017 року в розмірі 1074476,58 грн відшкодована платнику у зв`язку із набранням рішенням законної сили за результатами апеляційного оскарження (Постанова ВААС від 14.01.2021 по справі №140/7816/20).

При цьому згідно даних ІПК платника відшкодована сума ПДВ призвела до збільшення недоїмки в сумі 1074476,58 грн по платіжному дорученні від 12.03.2021 №5.

При поданні ТзОВ «Негабарит-сервіс» декларації з ПДВ за квітень 2021 року із заявленою сумою бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку в розмірі 1228053 грн (від 20.05.2021 вх.№), сума попередньо сформованої недоїмки в розмірі 1074476,58 грн була погашена задекларованою сумою ПДВ за квітень 2021 року. Камеральною перевіркою ТзОВ «Негабарит-сервіс» не було встановлено порушень вимог Кодексу в частині достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за квітень 2021 року в сумі 1228053 грн.

Однак, на дату підтвердження суми в АІС «Податковий блок» станом на 16.06.2021 в ІПК платника була наявна переплата по декларації за квітень 2021 року лише в розмірі 147087,96 грн, яка підтверджена платнику 16.06.2021. Різниця в розмірі 1080965 грн виникла в результаті погашення боргу, штрафних санкцій, пені.

Щодо стягнення пені за період 25.06.2021 по 31.08.2021 за прострочення сплати бюджетної заборгованості в сумі 17858,13 грн представник відповідач1 звертає увагу суду на необґрунтованість та довільність розрахунку пені, зробленого позивачем з ігноруванням окремих норм законодавства. Зазначає, що позивач обраховує кількість днів по загальній сумі боргу 17858,13 грн, починаючи з 25.06.2021 по 31.08.2021. При цьому у позовній заяві взагалі відсутнє будь яке обґрунтування дати початку розрахунку, перелік податкових декларації з податку на додану вартість, періоди невідшкодованих сум податку на додану вартість. З даного розрахунку пені, що зазначений у позовній заяві ТзОВ «Негабарит-Сервіс» можна припустити, що вона нараховується платником на невиплачену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації з ПДВ за квітень 2021 року в сумі 1080965 грн, яку платник оскаржує в судовому порядку в цьому ж позові, відповідно стягнення пені є передчасною вимогою, оскільки неузгодженим є питання бюджетного стягнення вказаних сум ПДВ.

Представник відповідача2 у відзиві на позов заперечив позовні вимоги та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказав, що нормами чинного законодавства органам Казначейства не надано повноважень нараховувати та виплачувати пеню на заборгованість з відшкодування податку на додану вартість на підставі заяви та розрахунку, поданого платником податків (а.с.17-18).

У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.47-49).

Інших заяв по суті справи не надходило.

Ухвалою суду від 18.10.2021 суд допустив заміну відповідача1 на правонаступника Головне управління ДПС у Волинській області (код ЄДРПОУ ВП 44106679) (а.с.50-51).

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ТзОВ «Негабарит-Сервіс» зареєстроване як суб`єкт господарювання та взято на податковий облік як платник податків в ГУ ДПС у Волинській області, Ковельське управління, Ковельська ДПІ (Ковельський район) (а.с.9-10).

Судом встановлено, що 20.05.2021 ТзОВ «Негабарит-Сервіс» подало до ГУ ДПС у Волинській області податкову декларацію від 20.05.2021 № за квітень 2021, у якій задекларувало до бюджетного відшкодуванню на рахунок платника у банку 1228053 грн (а.с.7-8).

За результатами камеральної перевірки з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень 2021 року ГУ ДПС у Волинській області склало довідку від 16.06.2021 №5075/03-20-18-05/37707423, якою порушень вимог Податкового кодексу України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку у банку за квітень 2021 року в розмірі 1228053,00 грн не встановлено (а.с.63-65).

24.06.2021 на рахунок платника податку в банку повернуто бюджетне відшкодування по вищевказаній декларації в сумі 147088,00 грн (а.с.11).

ТзОВ «Негабарит-Сервіс» з метою повернення решти невідшкодованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації з ПДВ за квітень 2021 рік в розмірі 1080965 грн та пені за прострочення сплати такої бюджетної заборгованості, звернулося із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 ПК.

Пунктом 200.7 статті 200 ПК України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктом 200.10 статті 200 ПК України встановлено, що у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Згідно з абзацом «а» пункту 200.12 статті 200 ПК України, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зокрема з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки.

Відповідно до пункту 200.13. статті 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Як встановлено судом, ТзОВ «Негабарит-сервіс» подало до податкового органу податкову декларацію з ПДВ за квітень 2021 року, у якій задекларувало до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку 1228053 грн та яка підтверджена контролюючим органом за наслідками камеральної перевірки.

При цьому 24.06.2021 товариству відшкодовано на рахунок у банку бюджетне відшкодування по вищевказаній декларації в сумі 147088 грн, решта суми 1080965 грн не відшкодована у зв`язку з тим, що зарахована контролюючим органом в рахунок погашення боргу, штрафних санкцій, пені.

Водночас з інтегрованої картки платника податків (а.с.28-43) слідує, що по декларації за листопад 2017 року позивачем заявлено до бюджетного відшкодування 2042022 грн, з яких відшкодовано 967545,42 грн, а решта суми 1074476,58 грн відображена у картці як заборгованість.

Виникнення зазначеної заборгованості представник відповідача у відзиві на позовну заяву пояснив невірним заповненням позивачем додатку №2 до декларації за лютий 2015 року, що призвело до зменшення переплати в ІКП ТзОВ «Негабарит-Сервіс» та в деяких періодах виникнення податкового боргу.

Разом з тим, суд зауважує, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.07.2020, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2020, у справі №140/3187/20 адміністративний позов ТзОВ «Негабарит-Сервіс» до Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною задоволено частково та визнано протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією за листопад 2017 року суми у розмірі 1074476,58 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 у справі №140/7816/20 адміністративний позов ТОВ Негабарит-Сервіс до Державної податкової служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про стягнення коштів задоволено та стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області на користь позивача заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1074476,58 грн. Вказане рішення набрало законної сили 14.01.2021.

Вказаними рішеннями суду встановлено, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією за листопад 2017 року суми у розмірі 1074476,58 грн та беззаперечне право ТзОВ «Негабарит-Сервіс» на отримання бюджетного відшкодування у вказаному розмірі.

Як стверджує представник податкового органу у відзиві на позовну заяву, станом на 12.03.2021 основна сума ПДВ по декларації за листопад 2017 року в розмірі 1074476,58 грн відшкодована платнику у зв`язку із набранням рішенням законної сили за результатами апеляційного оскарження (Постановою ВААС від 14.01.2021 по справі №140/7816/20).

При цьому за даними інтегрованої картки платника відшкодована сума ПДВ призвела до збільшення недоїмки в сумі 1074477 грн по платіжному дорученні №5 від 12.03.2021, на яку в свою чергу нараховано пеню в сумі 6488,46 грн.

Таким чином, невірне відображення показників в інтегрованій картці платника призвело до безпідставного списання частини суми бюджетного відшкодування в розмірі 1080965 грн, заявленої позивачем у декларації за квітень 2021 року, в рахунок погашення боргу, штрафних санкцій, пені.

Інших доказів на підтвердження наявності у позивача податкового боргу в сумі 1080965 грн та правомірності його відображення в обліковій картці останнього по податку на додану вартість матеріали справи не містять та відповідачем не подані.

З урахуванням встановлених обставин суд зазначає, що позивач має безумовне право на бюджетне відшкодування суми ПДВ по декларації за квітень 2021 року в розмірі 1228053,00 грн і таке право не може бути обмежене помилками в інтегрованій картці платника податків..

Таким чином, оскільки судом встановлено, що на рахунок в банку позивача повернуто лише 147088,00 грн, суд приходить до висновку про необхідність стягнення решти суми невідшкодованої суми бюджетного відшкодування в розмірі 1080965 грн.

Приймаючи рішення у даній справі, суд також враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 12.02.2019 у справі №826/7380/15 про те, що такі способи захисту як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внести заяву товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення права платника податків, а тому ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у м.Києві на користь товариства заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ.

Організацію діяльності з ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає Порядок, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5 (далі - Порядок №5).

Відповідно до пункту 2 розділу І вказаного Порядку інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу; оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення облікових показників в ІКП, який ґрунтується на принципах бухгалтерського обліку.

У свою чергу, первинні показники - це показники, що містяться у первинних документах та є визначальними для характеристики процесів адміністрування податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску.

До первинних документів належать, серед інших, податкові декларації, уточнюючі розрахунки та судові рішення.

Згідно з пунктами 4, 5 розділу І Порядку №5 відповідальними за достовірність відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи є працівники структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

В постанові від 06.03.2020 по справі №819/418/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що в разі якщо податкова вимога про сплату боргу є скасованою судом, при цьому визначені в ній сума податкового боргу відображена в інтегрованих картках платника податку по відповідному платежу, платник податків, вважаючи, що певними рішеннями, діями чи бездіяльністю позивача порушені його права, має право звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому, належним способом захисту прав буде подання платником відповідного позову про коригування в інтегрованій картці платника відомостей щодо спірної суми податкового боргу.

Таким чином, оскільки як встановлено судом, неповне відшкодування податку на додану вартість відбулося внаслідок помилок в інтегрованій картці платника податків, тому з метою належного захисту прав позивача слід зобов`язати ГУ ДПС у Волинській області здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника податника податку ТзОВ «Негабарит-Сервіс» шляхом виключення суми податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 1074476,58 грн та пені у сумі 6488,42 грн.

Згідно із пунктом пункту 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

За визначенням, наведеним у підпунктах 14.1.18 та 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України, бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника; пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Зі змісту наведених норм слідує, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з ПДВ протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 ПК України нараховується пеня.

Передумовою початку нарахування пені є невиконання контролюючим органом обов`язку з виплати заборгованості з відшкодування податку на додану вартість протягом строку, визначеного статтею 200 ПК України.

Наведений юридичний факт, у свою чергу, зумовлює виникнення фінансових правовідносин між боржником в особі держави та кредитором - платником податків, права якого порушені саме внаслідок несплати йому відповідної суми.

Таким чином, після закінчення установлених чинним законодавством строків для адміністративної процедури перевірки наявності у платника права на бюджетне відшкодування у результаті невчинення компетентними органами належних дій невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість.

При цьому, право платника податків на стягнення заборгованості з бюджетного відшкодування ПДВ та нарахованої пені повинно бути реальним і забезпечуватись практичною можливістю, в тому числі, шляхом звернення до суду.

Відтак, оскільки сума бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 1080965 грн залишається невідшкодованою у визначені ПК України строки, тому позивач має право на подальше нарахування пені в порядку, визначеному пунктом 200.23 статті 200 ПК України.

Як вбачається із розрахунку пені, наведеного позивачем, розмір пені за прострочення сплати бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ за період з 25.06.2021 по 31.08.2021 становить 17858,13 грн. (1080965 грн. х 67 :100% х 7,5 х 1,2)/365).

Разом з тим, суд зазначає, що довідкою камеральної перевірки від 16.06.2021 підтверджено дану суму, а тому наступний день 17.06.2021 є датою, коли сума набирає статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування.

Відтак з урахуванням статті пункту 200.13. статті 200 ПК України обрахунок розміру пені на суму бюджетної заборгованості слід розпочати з 25.06.2021, тобто після спливу п`яти робочих днів протягом яких мала відбутися виплата відшкодування ПДВ та перераховано на поточний рахунок в банку.

Згідно з рішеннями правління Національного банку України від 15.04.2021 №142-рш «Про розмір облікової ставки Національного банку України», з 16.04.2021 по 22.07.2021 установлено облікову ставку в розмірі 7,5% річних, від 22.07.2021 №342-рш з 23.07.2021 по 09.09.2021 8% річних. Відтак облікова ставка з 25.06.2021 по 22.07.2021 становить 7,5%, а з 23.07.2021 по 31.08.2021 8% річних.

З урахуванням зазначеного, на думку суду, позивач має право на відшкодування пені за прострочення сплати бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ за період з 25.06.2021 по 31.08.2021 становить:

(1080965 грн х 28 днів х 7,5% х 120% ) :100%: 365 = 7463,10 грн;

(1080965 грн х 39 днів х 8% х 120% ) :100% : 365 = 11088,04 грн.

Всього пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань відповідачем за вказаний період складає 18551,14 грн.

Суд критично оцінює доводи представника відповідача про те, що пеня нараховується платником на суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість 1080965 грн, яку платник оскаржує в судовому порядку в цьому ж позові, та неузгодженим є питання бюджетного стягнення вказаних сум ПДВ, оскільки у поданому відзиві на позовну заяву податковий орган підтверджує, що камеральною перевіркою ТзОВ «Негабарит-сервіс» не було встановлено порушень вимог Кодексу в частині достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за квітень 2021 року в сумі 1228053 грн (в тому числі спірної суми 1080965 грн), а відтак заявлена сума бюджетного відшкодування була узгоджена за результатами камеральної перевірки.

Стосовно доводів представника відповідача про те, що пеня нараховується платником на невиплачену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість та відповідно стягнення пені є передчасною вимогою, оскільки неузгодженим є питання бюджетного стягнення вказаних сум ПДВ, суд зауважує, що невідшкодовані платнику податку протягом встановленого строку суми, вважаються бюджетною заборгованістю, за стягненням яких платник податку має право в будь-який момент після виникнення такої бюджетної заборгованості звернутися до суду та нарахувати пеню на суму такої заборгованості. Непогашення заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.05.2019 у справі №803/655/17, від 03.12.2020 по справі №826/5397/18.

Таке застосування норми пункту 200.23 статті 200 ПК України відповідає і практиці Верховного Суду, наведеній в постановах від 30.05.2019 у справі №803/655/17, від 27.05.2019 у справі №826/20661/15, від 24.04.2019 у справі №822/1932/16, від 22.03.2019 у справі №822/3473/17.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги дослідженні в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність своїх дій, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 14612,68 грн, який сплачений згідно з платіжним дорученням від 31.08.2021 №11354 (а.с.5).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Волинській області здійснити коригування даних в картці особового рахунку (інтегрованій картці) платника податника податку товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» шляхом виключення суми податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 1074476,58 грн (один мільйон сімдесят чотири тисячі чотириста сімдесят шість грн 58 коп.) та пені у сумі 6488,42 грн (шість тисяч чотириста вісімдесят вісім грн 42 коп.).

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» невиплачену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації з ПДВ за квітень 2021 року в сумі 1080965,00 грн (один мільйон вісімдесят тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять грн 00 коп.).

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» пеню за період з 25.06.2021 по 31.08.2021 за прострочення сплати бюджетної заборгованості в сумі 18551,14 грн (вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят одна грн 14 коп).

Стягнути на користь з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судові витрати в сумі 14612,68 грн (чотирнадцять тисяч шістсот дванадцять грн 68 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» (45034, Волинська обл., смт.Люблинець, вул.Заводська, 7а, );

Відповідач1: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська обл., м.Луцьк, Київський майдан, 4, код ЄДРПОУ ВП 44106679);

Відповідач2: Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області (43006, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Стрілецька, 4а, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій