Справа № 380/22349/21
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у формі рішення Городоцького об`єднаного управління ПФУ 40 від 04.02.2021 в частині перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області № 431 від 03.03.2020 в розмірі 50 % суддівської винагороди працюючого судді протиправним;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області № 431 від 03.03.2020 в розмірі 66 % суддівської винагороди працюючого судді, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час проведення перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 у справі № 380/6908/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021, відповідачем безпідставно проведено перерахунок в бік зменшення стажу роботу, що дає право на отримання відповідного розміру довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки ч. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII визначає підставою перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання зміну розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а не зміну порядку обчислення стажу. Наголошує, що стаж судді, який вийшов у відставку є тією величиною, з якої визначається розмір щомісячного довічного грошового утримання при його призначенні. Зазначає, що розмір стажу, що дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 28 років 11 місяців 04 дні було підтверджено рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 03.03.2018 в справі № 460/4021/17. Таким чином, вважає, що з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020, позивач як суддя у відставці набув право на перерахунок та отримання щомісячного довічного утримання судді у відставці в розмірі 66 відсотків суддівської винагороди (50 відсотків за 20 років необхідного стажу + 16 відсотків за 8 додаткових років стажу) відповідно до приписів Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII. За наведених обставин, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідач позов не визнає. У відзиві на позовну заяву зазначає, що відповідно до ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді, який впливає на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання у вищому юридичному закладі та період проходження військової служби. Стверджує, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 у справі № 380/6908/20 Головним управлінням було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідно до довідки ТУ ДСУ України № 431 від 03.03.2020, починаючи з 19.02.2020. Вважає, що дії Головного управління щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 є правомірними, такими, що відповідають чинному законодавству України. За наведених обставин, просять в задоволенні позову відмовити.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає, що ухвалою судді від 06.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та ухвалено розглянути цю справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 рішенням Вищої ради правосуддя від 25.04.2017 № 975/0/15-17 звільнений з посади голови Яворівського районного суду Львівської області у відставку та з 22.05.2017 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 03.03.2018 у справі № 460/4021/17 визнано неправомірним протокольне рішення Городоцького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Львівської області № 160340 від 24.05.2017 про визначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 80% від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання судді у відставці період проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР з 30.10.1977р. по 26.11.1979р., що становить 2 роки 26 днів і період роботи на посадах слідчого, старшого слідчого, заступника начальника слідчого відділення, заступника начальника відділу начальника слідчого відділення Яворівського РВ УМВС України у Львівській області з 02.07.1990р. по 23.06.1999р., що становить 8 років 11 місяців 21 день, здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання (заробітної плати) діючого судді, що працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розмірі, починаючи з 22.05.2017р. з врахуванням раніше виплачених сум.

У зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Львівській області ОСОБА_1 видано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 03.03.2020 № 431.

Згідно з довідкою, станом на 18.02.2020 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці складає 119 814,00 грн, у тому числі: посадовий оклад - 63 060,00 грн; доплата за вислугу років - 50 448,00 грн (80%); доплата за перебування на адміністративній посаді в суді - 6 306, 00 грн (10%).

У зв`язку з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці на підставі вказаної довідки, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про оскарження такої відмови.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.10.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного від 26.01.2021 у справі №380/6908/20, визнано протиправним та скасовано рішення Відділу з питань перерахунків пенсій №27 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 22.04.2020 №1 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області №431 від 03.03.2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

З перерахунку пенсії від 04.02.2021 вбачається, що позивачу на підставі рішення суду з 19.02.2020 здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без зарахування до стажу роботи на посаді судді, який впливає на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання у вищому юридичному закладі та періоду проходження військової служби.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 04.02.2021 № 40 про перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50 % винагороди судді, який працює на відповідній посаді, протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні цього спору суд застосовує наступні норми права та виходить з таких мотивів.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

Згідно із п. 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», крім положень, зазначених у п. п. 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно із ч. 1 ст. 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ч. 2 ст. 142 Закону №1402-VI).

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною 4 та 5 цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 3 ст. 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, п. 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (п. 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

Законом України від 16.10.2019 №193-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування», який набрав чинності 07.11.2019, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, якими було передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

Розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у п. 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року:

а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (п. 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII).

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону № 1402-VIII зі змінами.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

За таких обставин, після визнання неконституційними положень пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII позивач, як суддя у відставці, набув право на перерахунок розміру його щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до статті 135 та підпункту 4 пункту 24 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII, які визначають розмір суддівської винагороди працюючого судді.

Так, позивач у своєму позові вказує на здійснення перерахунку грошового утримання судді у відставці на підставі частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII, якою передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас, частиною третьою цієї статті визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Вищевказана норма неконституційною не визнавалась.

Суд погоджується з позивачем, що відповідачем протиправно зменшено стаж судді, а саме не зараховано до стажу роботи на посаді судді, який впливає на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання у вищому юридичному закладі та періоду проходження військової служби, з огляду на таке.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 03.03.2018 у справі № 460/4021/17 визнано неправомірним протокольне рішення Городоцького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Львівської області № 160340 від 24.05.2017 про визначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 80% від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання судді у відставці період проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР з 30.10.1977р. по 26.11.1979р., що становить 2 роки 26 днів і період роботи на посадах слідчого, старшого слідчого, заступника начальника слідчого відділення, заступника начальника відділу начальника слідчого відділення Яворівського РВ УМВС України у Львівській області з 02.07.1990р. по 23.06.1999р., що становить 8 років 11 місяців 21 день, здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання (заробітної плати) діючого судді, що працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розмірі, починаючи з 22.05.2017р. з врахуванням раніше виплачених сум.

Звідси, стаж роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 28 років 11 місяців 4 дні, який включає в себе:

- період роботи ОСОБА_1 на посаді судді Яворівського районного суду Львівської області в період з 14.07.1999 по 13.05.2017 - 17 років 10 місяців 18 днів;

- період проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР з 30.10.1977 по 26.11.1979 - 2 роки 26 днів;

- період роботи на посадах слідчого, старшого слідчого, заступника начальника слідчого відділення, заступника начальника відділу начальника слідчого відділення Яворівського РВ УМВС України у Львівській області з 02.07.1990 по 23.06.1999 - 8 років 11 місяців 21 день.

Отже позивач має 8 повних років роботи на посаді судді понад 20 років, тому відповідно до Закону №1402 має право на довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді із збільшенням на 16% від суми довічного грошового утримання (8 років х 2% = 16%), тобто разом 66%.

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області здійснило перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 03.03.2020 № 431, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Львівській області, в розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Отже, здійснюючи з 19.02.2020 перерахунок для позивача щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відповідач діяв не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 та необґрунтовано.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, з метою повного та ефективного захисту порушених прав та інтересів позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення взаємопов`язаних позовних вимог у спосіб визнання протиправним рішення відповідача № 40 від 04.02.2021 в частині перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області № 431 від 03.03.2020 в розмірі 50 % суддівської винагороди працюючого судді протиправним та зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 як судді у відставці перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області № 431 від 03.03.2020 в розмірі 66 % суддівської винагороди працюючого судді, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908,00 грн підлягає стягненню на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 40 від 04.02.2021 в частині перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області № 431 від 03.03.2020 в розмірі 50 % суддівської винагороди працюючого судді протиправним.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 як судді у відставці перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області № 431 від 03.03.2020 в розмірі 66 % суддівської винагороди працюючого судді, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ).

Суддя Сидор Н.Т.