Справа № 420/2861/22
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2022-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2861/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «АЛІБІ» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «АЛІБІ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 10.12.2021 №UА500020/2021/000189/2, прийняте Одеською митницею Державної митної служби України; картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500020/2021/00874, складену Одеською митницею Державної митної служби України.

Ухвалою суду від 16.03.2022р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначав, що позивачем, до Одеської митниці, було подано митну декларацію UA 500020/2021/223138 від 09.12.2021р. разом із підтверджуючи документами. Позивач вказав, що після цього було отримано повідомлення від митниці про розбіжності у документах від 09.12.2021р. та 10.12.2021р. декларантом надано лист №10-12-2021 у якому повідомлено про незгоду з виявленими невідповідностями, надано пояснення та додаткові документи. Однак, Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 10.12.2021р. №UА500020/2021/000189/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500020/2021/00874. Позивач зазначив, що з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь -якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом. Позивач, посилаючись на те, що ПП «АЛІБІ» надало всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

30.03.2022р. до суду від представника Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач зазначив, що не погоджується із позовними вимогами та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Так, відповідач вказав, що на виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № UА500020/2021/223138 від 09.12.21р. було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UА 500020/2021/000189/2 від 10.12.2021р. а саме:- відповідно до п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно наданих документів ціна на товар включає в себе вартість упаковки. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару;-у митній декларації країни відправлення (переклад ) від 25.11.2021р. № 1933661 зазначено умови поставки, вага брутто, вага нетто, вартість партії, які не відповідають відомостям зазначених в інших документах наданих до митного оформлення та відомостям заявленим в митній декларації поданої до митного оформлення; -у наданих платіжних дорученнях відсутнє посилання на інвойс згідно якого здійснюється оплата, що унеможливлює ідентифікацію даного документу з партією товарів, що оцінюється; -в наданих до митного контроля та оформлення документах та у гр. 20 МД зазначені умови поставки CFR (фрахт/перевезення оплачені) - міжнародний торговий термін Інкотермс, відповідно до якого продавець несе розходи по перевезенню до пункту призначення, в тому числі фрахт, покупець сплачує страхування ванта. Проте у наданих до митного контролю та оформлення документах відсутні відомості про здійснення страхування вантажу. Як вказав позивач, листом уповноваженої особи П.П. «Алібі» від 10.12.2021р. № 10-12-2021 митні органи повідомлено, що інші документи надаватися не будуть. Надіслані додаткові документи мають аналогічні реквізити з тими, що надані до митного оформлення і не містять відомостей щодо скасування попереднього документа чи причини допущення зазначених розбіжностей. Таким чином, як вказав відповідач, вказані вище розбіжності усунені не були, а декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ та відповідно відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України від 13.03.2012р. N4495-VI митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

ч.1 ст.54 МКУ визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

ч.2 ст.53 МКУ передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено, що між ATLANTIK GIDA TEKS INS NAK SAN VEDIS TIC LTD STI(Турція) та ПП «АЛІБІ» укладено контракт №2021-2-TR-І від 25.08.2021р., відповідно до п.п1.1. продавець продає, а покупець купує товар згідно Специфікацій(Проформа, Інвойсів), які додаються до контракту і є невід`ємною частиною контракту.

09.12.2021р. ПП «АЛІБІ» подано до Одеської митниці електрону митну декларацію (МД) № UА500020/2021/223138.

Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару було надано до Одеської митниці Держмитслужби копії: контракту №2021-2-TR від 25.08.2021 р., додаткової угоди до контракту №2021-2-TR №2s від 29.10.2021р., рахунок-фактури (інвойс) від 17.11.2021р. № 826, калькуляції виробництва від 17.11.2021 р., пакувального листа від 17.11.2021р., прайс-листа від 15.11.2021р., коносамента від 02.12.2021р., сертифіката про походження товару АА7414862, інформації про позитивні результати проходження фіто-санітарного контролю від 07.12.2021р., наряду №25 від.06.12.2021 р., лист - реліза від 10.12.2021р., копії митної декларації країни відправлення №1933661 від 25.11.2021р., банківського платіжного документу №6 від 06.12.2021 р.

Рішенням про коригування митної вартості товарів №UА500020/2021/000189/2 від 10.12.2021 р. встановлено (п.33), що наявні наступні розбіжності у наданих документах:

- відповідно до п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно наданих документів ціна на товар включає в себе вартість упаковки. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару;

-у митній декларації країни відправлення (переклад ) від 25.11.2021р. № 1933661 зазначено умови поставки, вага брутто, вага нетто, вартість партії, які не відповідають відомостям зазначених в інших документах наданих до митного оформлення та відомостям заявленим в митній декларації поданої до митного оформлення;

-у наданих платіжних дорученнях відсутнє посилання на інвойс згідно якого здійснюється оплата, що унеможливлює ідентифікацію даного документу з партією товарів, що оцінюється;

-в наданих до митного контроля та оформлення документах та у гр. 20 МД зазначені умови поставки CFR (фрахт/перевезення оплачені) - міжнародний торговий термін Інкотермс, відповідно до якого продавець несе розходи по перевезенню до пункту призначення, в тому числі фрахт, покупець сплачує страхування ванта. Проте у наданих до митного контролю та оформлення документах відсутні відомості про здійснення страхування вантажу.

Листом ПП «АЛІБІ» від 10.12.2021р. №10-12-2021, на пропозицію митного органу надати додаткові документи, зазначено про необґрунтованість встановлених митним органом розбіжностей у наданих документах та повторно надано документи відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України.

Згідно п.33 рішення про коригування митної вартості, за результатами проведеної консультації між органом доходів і зборів і декларантом було обрано метод визначення митної вартості товарів другорядний: резервний. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень митної вартості по товару є більшим ніж заявлено декларантом 0,72 дол. США/кг нетто та становить -1,39 дол. США/кг нетто (МД від 23.03.2021р. UA №807170/2021/016720; МД від 30.03.2021р. №UA807170/2021/018529).

У зв`язку з викладеним, митним органом прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500020/2021/00874.

Згідно з ч.4 ст.54 МКУ орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається з оскаржуваного рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів підставою для витребування додаткових документів стало те, що надані декларантом документи містять такі розбіжності, як:

- відповідно до п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно наданих документів ціна на товар включає в себе вартість упаковки. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару;

-у митній декларації країни відправлення (переклад ) від 25.11.2021р. № 1933661 зазначено умови поставки, вага брутто, вага нетто, вартість партії, які не відповідають відомостям зазначених в інших документах наданих до митного оформлення та відомостям заявленим в митній декларації поданої до митного оформлення;

-у наданих платіжних дорученнях відсутнє посилання на інвойс згідно якого здійснюється оплата, що унеможливлює ідентифікацію даного документу з партією товарів, що оцінюється;

-в наданих до митного контроля та оформлення документах та у гр. 20 МД зазначені умови поставки CFR (фрахт/перевезення оплачені) - міжнародний торговий термін Інкотермс, відповідно до якого продавець несе розходи по перевезенню до пункту призначення, в тому числі фрахт, покупець сплачує страхування ванта. Проте у наданих до митного контролю та оформлення документах відсутні відомості про здійснення страхування вантажу.

В свою чергу, як зазначалось судом, між ATLANTIK GIDA TEKS INS NAK SAN VEDIS TIC LTD STI(Турція) та ПП «АЛІБІ» укладено контракт №2021-2-TR-І від 25.08.2021р., відповідно до п.п1.1. продавець продає, а покупець купує товар згідно Специфікацій(Проформа, Інвойсів), які додаються до контракту і є невід`ємною частиною контракту. Як вбачається з рахунку-фактури (інвойс) від 17.11.2021р. № 826 поставка товару здійснювалась на умовах CFR порт Одеса(Україна).

Відповідно до змісту «Інкотермс 2010» -CFR (cost and Freight) - «Вартість і фрахт» означає, що продавець поставляє товар на борт судна або надає поставлений таким чином товар. При цьому продавець зобов`язаний укласти договір та оплатити всі витрати та фрахт, необхідні для доставки товару до вказаного порту призначення.

Враховуючи вказані положення, у розумінні «Інкотермс 2010» термін «Фрахт» включає в себе всі витрати, які необхідні для доставки товару до порту призначення, в тому числі витрати на упаковку та пакування, по навантаженню товару на борт судна, перевезення товару до порту призначення та будь-які збори в зв`язку з вивантаженням товару у порту призначення, які покладаються на продавця.

Разом з тим, згідно з специфікації 2s від 29.10.2021р. пакування включено у вартість товару, що не враховано митним органом.

Щодо посилання митного органу на те, що у наданих до митного контролю та оформлення документах відсутні відомості про здійснення страхування вантажу, судом встановлено наступне.

За приписами пункту 7 частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються також і витрати на страхування цих товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Згідно з пунктом 8 частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд зазначає, що оскільки умови поставки за базисом «СFR» не зобов`язують продавця або покупця здійснити страхування товару, відтак підстав стверджувати, що витрати щодо страхування є складовою митної вартості товару, який поставляється на умовах цього базису поставки, немає.

Аналогічні правові висновки викладно у постанові Верховного Суду, від 22.12.2020 у справі №420/2850/19.

Як встановлено судом під час з`ясування офіційних обставин справи в даному випадку страхування вантажу не здійснювалось, про що було повідомлено митний орган листом ПП «АЛІБІ» від 10.12.2021р. №10-12-2021, однак не взято до уваги.

Поряд з цим, суд критично ставиться до посилання відповідача на те, у митній декларації країни відправлення умови поставки, вага брутто, вага нетто, вартість партії, які не відповідають відомостям зазначених в інших документах наданих до митного оформлення та відомостям заявленим в митній декларації поданої до митного оформлення, оскільки декларант не несе відповідальності за правильність заповнення митної декларації країни відправлення.

При цьому, суд звертає увагу, що митна декларація країни відправлення товару не є тим документом, який впливає на визначення митної вартості товару.

Щодо встановленої митним органом розбіжності, яка полягає у тому, що у наданих платіжних дорученнях відсутнє посилання на інвойс згідно якого здійснюється оплата, що унеможливлює ідентифікацію даного документу з партією товарів, що оцінюється, суд зазначає, що разом із митною декларацією підприємством було надано інвойс та платіжний документ №6 від 06.12.2021р. про сплату 16560 дол. США та сплачена сума збігається з сумою, зазначеною у інвойсі, що спростовує посилання митного органу про неможливість проведення вищевказаної ідентифікації.

За таких обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару. При цьому надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем надано до Одеської митниці Держмитслужби відповідні документи, які підтверджують митну вартість товарів за митною декларацією, у відповідності до положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України та які не містять розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Разом з тим, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем зазначено, що у митного органу наявна інформація з бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості по товару є більшим ніж заявлено декларантом 0,72 дол. США/кг нетто та становить -1,39 дол. США/кг нетто (МД від 23.03.2021р. UA №807170/2021/016720; МД від 30.03.2021р. №UA807170/2021/018529).

Однак, відповідачем вказано лиш номер, дату та ціну по митній декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті 55 МК України.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номеру та дати митної декларацій, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

При цьому розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

За встановлених судом обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та у повній мірі відповідають вимогам МКУ до документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятих митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 10.12.2021 №UА500020/2021/000189/2, прийняте Одеською митницею Державної митної служби України; картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500020/2021/00874, складену Одеською митницею Державної митної служби України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з Одеської митниці сплаченого позивачем судового збору у розмірі 4962,00 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства АЛІБІ задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 10.12.2021 №UА500020/2021/000189/2, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500020/2021/00874.

Стягнути з Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) на користь Приватного підприємства АЛІБІ (, провулок Онілової 8/10, м.Одеса) судовий збір у розмірі 4962,00 грн. (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні ).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра