Справа № 120/1503/22-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

25 квітня 2022 р. Справа № 120/1503/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні клопотання про поновлення строків звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги .

В прохальній частині позову, позивач просив поновити строки звернення до суду із підстав того, що від контролюючого органу спірну вимогу не отримував та дізнався про її існування в серпні 2021 р. під час відпустки.

Представником відповідача подано відзив, в якому, серед іншого, вказує, що строки звернення пропущені, оскільки вимога надіслана позивачеві своєчасно, відтак, просив закрити провадження.

Оцінюючи клопотання сторін, суд доходить висновку, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Закон №2464-VI не передбачає застосування обмежувального (присічного) строку в 10 днів для судового оскарження та/або послідовного застосування цього ж 10-денного строку двічі поспіль у разі незадоволення скарги, поданої в адміністративному порядку.

Строк, протягом якого особа може звернутися до суду після застосування процедури досудового оскарження вимоги контролюючого органу про сплату єдиного внеску, визначений частиною четвертою статті 122 КАС України.

Указана норма є процесуальною, регулює процесуальний порядок захисту судом порушеного або оскаржуваного суб`єктивного права і створює оптимальні умови для досягнення юридично визначеного результату.

Наведене свідчить про відсутність колізії між нормами статті 25 Закону №2464-VI та частини четвертої статті 122 КАС України. Колізія виникає, коли на регулювання одних фактичних обставин (суспільних відносин) претендують як мінімум дві правові норми, які регулюють одні й ті самі суспільні відносини по-різному. Водночас кожна галузь права обов`язково має свій власний самостійний предмет правового регулювання, тобто коло суспільних відносин, урегульованих нормами відповідної галузі права. Норми різних галузей права не можуть перебувати в колізії, оскільки вони регулюють різні сторони одних і тих самих суспільних відносин.

Критерієм для виокремлення правових систем з переважанням юридичного процесу є пріоритетність у правовому регулюванні процесуальних правил, які передують появі норм матеріального права. Можна допускати відступ від правила застосування тієї норми, яка закріплена у відповідній галузі, і обирати норму іншого акта у випадках, коли вона покращує правове положення суб`єктів.

У практиці, зокрема, адміністративного судочинства застосовується загальний принцип in dubio pro tributario (пріоритет з найбільш сприятливим для особи тлумаченням норми права): у разі якщо норма закону або іншого нормативного акта, виданого на основі закону, або якщо норми різних законів або нормативних актів дозволяють неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків особи у її взаємовідносинах з державою (в особі відповідних суб`єктів владних повноважень), тлумачення такого закону здійснюється на користь особи (суб`єкта приватного права).

Принцип преюдиції правомірності поведінки з найбільш сприятливим для особи тлумаченням відповідної норми права узгоджується з наведеним у статті 5 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування принципом загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо державних гарантій реалізації застрахованими громадянами своїх прав.

Отже, платник єдиного внеску для захисту своїх законних прав, свобод і законних інтересів відповідно до принципу in dubio pro tributario має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС України, а не статтею 25 Закону №2464-VI.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 лютого 2021 року (справа №580/3469/19), від 29.09.2021 р. 320/6849/19

Згідно положень частин першої, другої, четвертої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, шестимісячний строк звернення до суду обчислюється з дня коли особа дізналась чи повинна була дізнатись про порушення своїх прав.

За змістом положнь статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як видно із матеріалів справи спірна вимога податковим органом направлена позивачеві, однак конверт повернувся з відміткою "за закінченням терміну зберігання", відтак, відсутні докази отримання вимоги та фактичного з нею ознайомлення саме від контролюючого органу. При цьому, як свідчить відповідь на адвокатський запит № 25230/6/02-32-24-02-11 від 1.11.21 р., представника повідомлено про нарахування єдиного соціального внеску.

Відтак шестимісячний строк слід обчислювати з листопада 2021 р. Датою з направлення позову є 01.02.2022 р., тобто звернення до суду відбулось в межах шестимісячного строку, з моменту коли особа дізналась, як вона вважає, про порушення своїх прав. Відтак, відсутні підстави вважати, що строк звернення з цим позовом до суду є пропущеним, як наслідок, - відсутні підстави і для його поновлення.

За наведених обставин, клопотання про поновлення строку звернення до суду не підлягає задоволенню.

Стосовно закриття провадження, то тут суд вказує а наступне.

Відповідно до статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі:

1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;

3) якщо сторони досягли примирення;

4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили;

7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили;

8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

При цьому, пропуск строку звернення до суду не є підставою для закриття провадження у справі, відтак, клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню.

Керуючись .стст. 122, 238 , 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотань представників сторін - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна