Справа № 120/19464/21-а
Суддя: Вишар І. Ю.
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/51/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2022 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Вишара І.Ю.,Дернової В.В.,
при секретарі Гончарук І.Д., за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області (місце знаходження: м. Вінниця вул. Ботанічна, 23) про скасування постанови серії ЕАН №441087 від 27.06.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпА,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області (місце знаходження: м. Вінниця вул. Ботанічна, 23) про скасування постанови серії ЕАН №441087 від 27.06.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпА, -

Позивач мотивував адміністративний позов наступним.

27.06.2021 року інспектором роти №3 батальйону №1 УПП у Вінницькій області старшого лейтенантом поліції Боржемським О.А., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 441087 про те, що 27.06.2021, о 23 год. 41 хв. в м. Вінниця по вул. Лебединського, 35, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «RENAULT SCENIC», д.н.з. НОМЕР_1 , переїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора та на вимогу не пред`явив для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив вимоги п. 2.1(а) ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнав винним інспектор поліції не здійснював та ПДР України не порушував.

Також позивач в поданому до суду позові вказував, що інспектором грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених в адміністративному позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, також просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Крім того, надіслав відзив на адміністративний позов.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

27.06.2021 року інспектором роти №3 батальйону №1 УПП у Вінницькій області старшого лейтенантом поліції Боржемським О.А., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 441087 про те, що 27.06.2021, о 23 год. 41 хв. в м. Вінниця по вул. Лебединського, 35, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «RENAULT SCENIC», д.н.з. НОМЕР_1 , переїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора та на вимогу не пред`явив для перевірки посвідчення водія, чим порушив вимоги п. 2.4(а) ПДР України, тобто вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме ч. 1 ст. 222 визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1, ч. 1, ст. 284 КУпАП інспектор поліції Боржемський О.А. виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За змістом пунктів 1 та 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року №1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1407/27853, справа про адміністративне правопорушення розглядається зокрема за місцем його вчинення, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 с. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже інспектором як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, дійшов до висновку про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП за результатами розгляду адміністративної справи було винесено постанову та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Частиною 3 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Згідно норми ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері вчення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне рушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

У статті 222 КУпАП чітко встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 126 КУпАП.

Таким чином, чинним на час виникнення спірних відносин законодавством передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про доведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки суду надані докази, які визнані судом як такі, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, наведене свідчить про те, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП відповідачем було з`ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, адміністративне стягнення інспектором роти №3 батальйону №1 УПП у Вінницькій області старшого лейтенантом поліції Боржемським О.А., було накладено у межах санкції, передбаченої вищевказаною нормою права, з урахуванням ст. 36 КУпАП

Варто зазначити, що позивач у своєму позові вказує про те, що від інспектора поліції неодноразово звучала вимога про пред`явлення посвідчення водія, що підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП, тобто на вимогу не пред`явив для перевірки посвідчення водія. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було.

Окрім того, позивач скасовує постанову від 27.06.2021 року, звернувшись до суду 21.12.2021 року, тобто через пів року з пропущеним строком на таке звернення.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що дізнався про винесену постанову 24.11.2021 із повідомлення Державної виконавчої служби № 63419 від 18.11.2021, проте до суду позивач звернувся 28.12.2021 тобто з пропущеним строком звернення майже в місяць. Клопотання про поновлення строку звернення до суду не ставилось, про причини пропуску не повідомлено.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення, однак позивач із такою заявою до суду не звертався.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 126, 293 КУпАП, ст. 90,77, 227, 228, 241 246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області (місце знаходження: м. Вінниця вул. Ботанічна, 23) про скасування постанови серії ЕАН №441087 від 27.06.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпА відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя