Справа № 120/5207/21-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2022-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 120/5207/21-а

21 квітня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Ватаманюка Р.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у провадженні Сьомого апеляційного адміністративного суду перебуває вказана вище справа.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2021 зупинено провадження у справі №120/5207/21-а до набрання законної сили судовим рішенням Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у справі №580/5962/20.

З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що 21.12.2021 Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду прийняла постанову у справі №580/5962/20, яка набрала законної сили.

Відповідно до ст. 237 КАС України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

Враховуючи те, що обставини, які були підставою для зупинення провадження у справі відпали, провадження у справі підлягає поновленню.

28.12.2021 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі до прийняття Конституційним Судом України рішення з питань "конституційності" абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII, частини першої статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року № 3668-VI.

Оцінюючи доводи клопотання про зупинення провадження у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 3 частини 1 статті 236 КАС України передбачено, що суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі ; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зазначена норма передбачає обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі неможливості її розгляду до вирішення іншої справи у взаємопов`язаному спорі, що розглядається іншим судом. Неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються та встановлюються іншим судом, впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, тобто мають преюдиційне значення для цієї справи та не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно у цій справі.

Верховним Судом неодноразово викладався правовий висновок, викладений зокрема у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року (справа № 826/25204/15), згідно якого зупинення провадження в адміністративній справі з підстав неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, є доцільним у випадках, коли предметом розгляду органу конституційної юрисдикції є норми закону чи іншого акту, якими врегульовано питання щодо юридичної відповідальності фізичної особи.

Вирішуючи питання щодо зупинення провадження в адміністративній справі підстав неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, суд повинен належним чином проаналізувати імовірні наслідки ухвалення Конституційним Судом України рішення за результатом розгляду справи, їх взаємозв`язок із спірними правовідносинами, що є предметом розгляду в адміністративній справі, підставами позову, та відобразити відповідні висновки у своїй ухвалі.

Суд апеляційної інстанції встановив, що в провадженні Конституційного Суду України перебуває конституційна скарга ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI.

Колегія суддів зазначає, що норми пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI встановлюють межі застосування норм інституту "обмеження максимального розміру пенсії" за колом осіб в момент набуття чинності Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.

Разом з тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI).

Зазначені положення Закону № 3668-VI на теперішній час неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення (аналогічну норму передбачено статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України»).

Таким чином, рішення Конституційного Суду України за наслідками розгляду конституційної скарги ОСОБА_2, не вплине на вирішення даної справи, оскільки не має ретроактивної дії.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення Конституційним Судом України конституційної скарги ОСОБА_2, оскільки на даний час норми законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, є чинними та неконституційними не визнавались, а зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у межах даної справи. Таким чином, клопотання апелянта про зупинення провадження у справі не є обґрунтованим та не належить до задоволення.

Керуючись ст.ст.237, 243, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

провадження у справі №120/5207/21-а поновити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Ватаманюк Р.В.