Справа № 380/8206/20
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/8206/20 пров. № А/857/23754/21

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Матковської З.М., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Пославського Д.Б.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Асташкін А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року(ухвалене головуючим суддею Кравців О.Р. о 13 год. 28 хв. у м. Львові, повне судове рішення складено 03 грудня 2021) у справі №380/8206/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просила:

визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби від 04.09.2020 №71-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким до головного державного інспектора відділу №1 митного поста «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу»;

визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби від 07.09.2020 №839-о, яким ОСОБА_2 звільнено з посади державної служби та із займаної посади головного державного інспектора відділу №1 митного поста «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби за порушення присяги державного службовця відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу»;

поновити ОСОБА_2 на посаді головного державного інспектора відділу №1 митного поста «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби;

стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.09.2020 по день ухвалення судового рішення, виходячи із середньоденної заробітної плати, розрахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що звільнення проведено безпідставно та необґрунтовано, з порушенням чинного законодавства України та Конституції зокрема. З позиції відповідача вчинення позивачем дисциплінарного проступку у виді порушення присяги відбулося шляхом вчинення позивачем кримінально караних дій, відповідальність за які передбачена нормами ч. 3 ст. 368 КК України. Такі висновки відповідача зроблені з перевищенням наданих повноважень, з порушенням презумпції невинуватості позивача та містять виключно опис нібито вчиненого позивачем кримінально караного, корупційного діяння. Тому, вирішення відповідачем питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , за відсутності факту вчинення будь-яких діянь окрім тих, що підлягають кримінально-правовій оцінці у межах кримінального провадження, можливе лише після встановлення компетентними органами обставин причетності її до скоєного злочину у межах кримінального провадження. Будь-які висновки відповідача про вчинення позивачем кримінально караного діяння за відсутності обвинувального вироку є передчасними. Також, позивач вказувала на численні процедурні порушення під час проведення службового розслідування: документи належним чином не завірені, на акті про результати перевірки від 13.07.2020 та протоколі засідання дисциплінарної комісії від 20.08.2020 відсутні підписи усіх членів комісії, наказ №71-дс від 04.09.2020 прийнято після спливу (поза межами) строків дисциплінарного провадження, порушено строки формування дисциплінарної справи.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що дії та рішення суб`єкта владних повноважень в процесі звільнення позивача з посади державної служби вчинені відповідно до законодавства України, та зокрема, з дотриманням критеріїв передбачених ч. 2 ст. 2 КАС України, а позовні вимоги в частині неправомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є необґрунтованими.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржила позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що наведені судом першої інстанції висновки щодо вчинення ОСОБА_1 такого дисциплінарного правопорушення, як порушення присяги державного службовця, не можна вважати доведеним, обґрунтованим і підставними.

Відповідач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та надали пояснення, просять апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання на виклик суду не з`явився, явку уповноваженої особи не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Головуючим суддею ставилося на обговорення питання про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду кримінального провадження № 0000194 від 03.02.2020, яке позивачем та її представником не було підтримано.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та її представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 працювала в Галицькій митниці Держмитслужби, зокрема, з 10.01.2020 на посаді головного державного інспектора відділу №1 митного поста Рава-Руська (Т.ІІ, арк.спр.69-72).

Наказом Галицької митниці Держмитслужби від 03.04.2020 №247-о ОСОБА_1 відсторонено від посади головного державного інспектора відділу №1 митного поста Рава-Руська Галицької митниці Держмитслужби, у межах строку досудового розслідування, а саме до 14.05.2020 включно. Підстава: ухвала Печерського районного суду міста Києва від 01.04.2020 у справі №757/13674/20-к (Т.ІІ, арк.спр.161).

Комісією Галицької митниці Держмитслужби, на підставі наказу від 18.03.2020 №148, з метою з`ясування питань дотримання посадовими особами відділу №1 митного поста Рава-Руська Галицької митниці Держмитслужби вимог законодавства України з питань державної митної справи під час здійснення митних формальностей щодо товарів та транспортних засобів, які переміщувалися на митну територію України за період з 08.12.2019 по 14.03.2020, а також вивчення та оцінки стану організації роботи митного поста Рава-Руська Галицької митниці Держмитслужби щодо запобігання та протидії корупції, проведено перевірку за результатами якої складено Акт №74.-09/0221 від 13.07.2020.

На підставі отриманих у ході перевірки матеріалів, комісія дійшла висновку, що головний державний інспектор відділу №1 митного поста Рава-Руська Галицької митниці Держмитслужби Вовчанська Л.С. 02.03.2020 та 14.03.2020 не вжила заходів передбачених ч. 1 ст. Закону України «Про запобігання корупції», зокрема, не відмовилась від пропозиції, не повідомляла свого безпосереднього керівника - виконуючого обов`язків заступника начальника відділу №1 митного поста Рава-Руська Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_3 про надходження від громадянина України ОСОБА_4 пропозиції щодо надання їй неправомірної вигоди (подарунка) або виявлення нею у службовому кабінеті №1 Єдиного офісу митного поста Рава-Руська майна (готівкових коштів), що могли бути неправомірною вигодою чи подарунком, чим недотрималась вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Поряд з цим ОСОБА_1 після проведення 02.03.2020 та 14.03.2020 митних формальностей щодо транспортних засобів, які переміщувалися громадянином ОСОБА_4 в напрямку в`їзд в Україну смугою руху червоний коридор , отримала від останнього неправомірну вигоду, і як наслідок, її протиправна діяльність задокументована співробітниками Державного бюро розслідувань та УСБ України у Львівській області в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000194 від 03.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та під час проведення невідкладних слідчих дій у зазначеному вище кримінальному провадженні, на робочому столі в службовому кабінеті №1 Єдиного офісу митного поста Рава-Руська , де свої службові обов`язки виконувала головний державний інспектор відділу №1 митного поста Рава-Руська ОСОБА_1 вилучено предмет неправомірної вигоди (готівкові кошти) у сумі 3000 грн., який передав їй 14.03.2020 громадянин України ОСОБА_4 .

За результатами наявності в матеріалах кримінального провадження достатніх доказів, слідчим Державного бюро розслідувань 15.03.2020 повідомлено ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Зібрані в ході перевірки фактичні дані вказують на недотримання ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу», ч. 1 ст. 22, ч. 1,2 ст. 24, ч. 1 ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», пп. 5.1, 5.2 п. 5, пп. 12.1 п. 12 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженим Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством закордонних справ України, Міністерством фінансів України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Головного управління державної служби України від 05.07.2011 №330/151/809/434/146, п. 1, 4, 6, 8 розділу ІІ, п. 1, 3 розділу ІІІ Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затвердженими наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 №158.

Дане кримінально-каране діяння вчинене головним державним інспектором відділу №1 митного поста Рава-Руська ОСОБА_1 , внаслідок використання наданих їй повноважень в особистих (приватних) інтересах, шляхом порушення Присяги державного службовця, що завдало шкоди авторитету державної служби та Державної митної служби України, тобто нею вчинено дисциплінарний проступок, передбачений п. 1, 4, 9 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу».

Зазначене вище вказує на наявність в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, за що до останньої необхідно застосувати дисциплінарне стягнення, передбачене п. 4 ч. 1 ст. 66 Закону України «Про державну службу» (Т.ІІ, арк.спр.30-68).

Наказом Галицької митниці Держмитслужби від 20.07.2020 №63-дс порушено дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 , головного державного інспектора відділу №1 митного поста Рава-Руська Галицької митниці Держмитслужби. Встановлено термін дисциплінарного провадження з 22.07.2020 по 05.08.2020. Підстава: доповідна записка в.о. заступника начальника відділу у сфері запобігання, виявлення та протидії корупції Галицької митниці Держмитслужби Греська В.Б. від 15.07.2020 №0225/7.4-09, ч. 1 ст. 68 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (зі змінами). Створено дисциплінарну комісію, якій доручено забезпечити здійснення дисциплінарного провадження та підготувати подання за результатами розгляду дисциплінарної справи відносно ОСОБА_1 та подати на розгляд не пізніше 05.08.2020 (Т.ІІ, арк.спр.19-20).

Згідно з протоколом №1 засідання дисциплінарної комісії від 22.07.2020 вирішено: визначити доповідачем для формування дисциплінарної справи та здійснення її підготовки до розгляду ОСОБА_5 ; доручити секретарю дисциплінарної комісії ОСОБА_6 здійснити заходи щодо повідомлення головного державного інспектора ОСОБА_1 про дату, час та місце проведення засідання дисциплінарної комісії, запросити останню на засідання для надання пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та запропонували надати таке пояснення у письмовому вигляді (Т.ІІ, арк.спр.21-25).

Згідно з протоколом №2 засідання дисциплінарної комісії від 28.07.2020 вирішено: клопотання ОСОБА_1 щодо відкладення розгляду справи задовольнити частково, відкласти розгляд дисциплінарної справи на 30.07.2020; доручити ОСОБА_6 здійснити заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце наступного засідання; надати можливість ОСОБА_1 ознайомитися з матеріалами дисциплінарної справи під час засідання дисциплінарної комісії та у будь-який зручний для неї робочий час та під час ознайомлення робити виписки зі справи (Т.ІІ, арк.спр.88-91).

Згідно з протоколом №3 засідання дисциплінарної комісії від 30.07.2020 вирішено: задовольнити клопотання ОСОБА_1 щодо перегляду фрагментів відеозаписів подій, які мали місце 02.03.2020 та 14.03.2020, та про які мова йде в акті про результати перевірки з окремих питань від 13.07.2020 №7.4-09/0221, та надання можливості здійснити фотографування матеріалів дисциплінарного провадження; доручити ОСОБА_6 здійснити заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце наступного засідання (Т.ІІ, арк.спр.98-102).

Згідно з протоколом №4 засідання дисциплінарної комісії від 03.08.2020 вирішено: задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи - продовжити тривалість здійснення дисциплінарного провадження. Ініціювати перед керівником митниці питання щодо продовження терміну дисциплінарного провадження; звернутися до в.о. заступника начальника відділу у сфері запобігання, виявлення та протидії корупції Галицької митниці Держмитслужби В.Греська, про надання документів, які були досліджені в рамках перевірки відповідно до наказу Галицької митниці Держмитслужби від 18.03.2020 №148 «Про проведення перевірки з окремих питань» стосовно ОСОБА_1 (Т.ІІ, арк.спр.143-145).

Наказом Галицької митниці Держмитслужби від 03.08.2020 №67-дс у зв`язку з необхідністю отримання додаткових документів та матеріалів для формування дисциплінарної справи продовжено термін дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 до 25.08.2020. Дисциплінарну комісію зобов`язано підготувати подання за результатами розгляду дисциплінарної справи відносно ОСОБА_1 та подати на розгляд не пізніше 05.08.2020 (Т.ІІ, арк.спр.205).

Згідно з протоколом №5 засідання дисциплінарної комісії від 20.08.2020 вирішено: рекомендувати керівнику Галицької митниці Держмитслужби розглянути питання щодо притягнення головного державного інспектора відділу №1 митного поста Рава-Руська Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з посади державної служби, на підставі положень частини 5 статті 66 Закону України «Про державну службу» (Т.ІІ, арк.спр.222-232).

За результатами розгляду дисциплінарної справи головного державного інспектора відділу №1 митного поста Рава-Руська Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_1 складено подання в.о. начальнику Галицької митниці Держмитслужби Володимиру Цабаку, згідно з яким враховуючи ступінь тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини цього державного службовця, характеру проступку, обставини, за яких він був вчинений Комісія рекомендує: за вчинення 02.03.2020 та 14.03.2020 головним державним інспектором відділу №1 митного поста Рава-Руська Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», з врахуванням встановлених в ході здійснення дисциплінарного провадження обставин, як пом`якшуючих, так і обтяжуючих вину цього державного службовця, розглянути питання щодо притягнення головного державного інспектора відділу №1 митного поста Рава-Руська Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з посади державної служби., на підставі положень частини 5 статті 66 Закону України «Про державну службу» (Т.ІІ, арк.спр.236-244).

Наказом Галицької митниці Держмитслужби від 04.09.2020 №71-дс до головного державного інспектора відділу №1 митного поста Рава-Руська Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» , застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади державної служби. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 перебуває у стані тимчасової непрацездатності, днем притягнення до дисциплінарної відповідальності вважати перший день виходу на роботу (Т.І, арк.спр.214-223; Т.ІІ, арк.спр.245-253).

Наказом Галицької митниці Держмитслужби від 07.09.2020 №839-о ОСОБА_1 звільнено 07.09.2020 з посади державної служби та із займаної посади головного державного інспектора відділу №1 митного поста Рава-Руська Галицької митниці Держмитслужби, за порушення Присяги державного службовця, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, зі змінами. Підстава: наказ Галицької митниці Держмитслужби від 04.09.2020 №71-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», листок непрацездатності серія АДЧ №387793 (Т.І, арк.спр.231).

Позивач вважаючи оскаржений наказ про звільнення протиправним, звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, є Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону №889-VIII державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Основні обов`язки державного службовця закріплені у статті 8 Закону № 889-VIII, відповідно до якої державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

У разі виявлення державним службовцем під час його службової діяльності або поза її межами фактів порушення вимог цього Закону з боку державних органів, їх посадових осіб він зобов`язаний звернутися для забезпечення законності до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону №889-VIII особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту: Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки .

З тексту присяги вбачається, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення присяги. Складаючи присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання державного службовця.

Таким чином під порушенням присяги слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Як слідує з матеріалів справи, що вступаючи на державну службу позивачем складено присягу державного службовця України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що згідно із текстом присяги в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт її порушення, а складаючи присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, а й моральну відповідальність за їх виконання.

Також, колегія суддів звертає увагу, що наслідком вчинення дисциплінарного правопорушення можуть бути припинення державної служби за порушення присяги або звільнення, які є санкціями різних рівнів відповідальності і не можуть застосовуватись як альтернативні.

Верховний Суд України неодноразово, аналізуючи текст присяги державних службовців, зазначав, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення присяги.

Колегія суддів зауважує, що як порушення присяги, так і дисциплінарне правопорушення, можуть бути наслідком недодержання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) засад проходження публічної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Приписами частин 1, 2 ст. 65 Закону №889-VIII визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є, зокрема, порушення присяги державного службовця та порушення правил етичної поведінки державних службовців.

Частиною 1 ст. 66 Закону №889-VIII визначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення, серед іншого, звільнення з посади державної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема, вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення (п. 4).

У відповідності до ч. 1 ст. 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Частиною 10 ст. 69 Закону №889-VIII визначено, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Таким чином, звільненню зі служби за порушення присяги державного службовця має передувати встановлення обставин, які слугували підставою для висновку щодо порушення присяги державного службовця і, як наслідок, звільнення у зв`язку з таким порушенням.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що у наказі Галицької митниці Держмитслужби від 04.09.2020 №71-дс, який прийнято за результатами розгляду дисциплінарної справи зазначено, що Дисциплінарна комісія дійшла наступного висновку:

Головним державним інспектором відділу №1 митного поста Рава-Руська Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_1 не вжито заходів, передбачених ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції», зокрема остання, не відмовилася від пропозиції, не повідомляла свого безпосереднього керівника - виконуючого обов`язки заступника начальника відділу №1 митного поста Рава-Руська Галицької митниці Держмитслужби Савіцьку Марію Павлівну про надходження від громадянина України ОСОБА_4 пропозиції щодо надання їй неправомірної вигоди (подарунка) або виявлення нею у службовому кабінеті №1 Єдиного офісу митного поста Рава-Руська Галицької митниці Держмитслужби майна (готівкових коштів), що могли бути неправомірною вигодою чи подарунком, чим недотримано вимог ст. 24 Закону України «Про корупцію», порушено вимоги ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу», ч. 1 ст. 22, ч. 1,2 ст. 24, ч. 1 ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції» , пп. 5.1, 5.2 п. 5, пп. 12.1 п. 12 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженим Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством закордонних справ України, Міністерством фінансів України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Головного управління державної служби України від 05.07.2011 №330/151/809/434/146, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.07.2011 за №922/19660, п. 1, 4, 6, 8 розділу ІІ, п. 1, 3 розділу ІІІ Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затвердженими наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 №158, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.08.2016 за №1203/29333.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначено Законом України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII.

Суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, серед інших є: державні службовці, посадові особи органів місцевого самоврядування (підп. в) п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: 1) відмовитися від пропозиції; 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Якщо особа, на яку поширюються обмеження щодо використання службового становища та щодо одержання подарунків, виявила у своєму службовому приміщенні чи отримала майно, що може бути неправомірною вигодою, або подарунок, вона зобов`язана невідкладно, але не пізніше одного робочого дня, письмово повідомити про цей факт свого безпосереднього керівника або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації.

Про виявлення майна, що може бути неправомірною вигодою, або подарунка складається акт, який підписується особою, яка виявила неправомірну вигоду або подарунок, та її безпосереднім керівником або керівником відповідного органу, підприємства, установи, організації.

У разі якщо майно, що може бути неправомірною вигодою, або подарунок виявляє особа, яка є керівником органу, підприємства, установи, організації, акт про виявлення майна, що може бути неправомірною вигодою, або подарунка підписує ця особа та особа, уповноважена на виконання обов`язків керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації у разі його відсутності.

Нормою ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язано осіб, зазначених у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.

За приписами Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства закордонних справ України, Міністерства фінансів України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління державної прикордонної служби України, Головного управління державної служби України від 05.07.2011 за №922/19660 №330/151/809/434/146, працівник зобов`язаний дотримуватися Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених завдань та повною мірою використовувати надані йому права (п. 5.1).

Працівник не повинен допускати впливу на виконання своїх службових обов`язків особистих (приватних) інтересів, інтересів членів своєї сім`ї або інших осіб, якщо ці інтереси не співпадають із завданнями МВС, МЗС, Державної митної служби України, Державної міграційної служби України, Держприкордонслужби та/або суперечать їм (п. 5.2).

Працівнику забороняється використовувати свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди або у зв`язку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі: неправомірно сприяти фізичним або юридичним особам у здійсненні ними господарської діяльності, одержанні субсидій, субвенцій, дотацій, кредитів, пільг, укладанні контрактів (у тому числі на закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти) (п. 12.1).

Відповідно до Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 №158 державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування при виконанні посадових обов`язків повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Акти місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийняті або видані у межах їхніх повноважень, є обов`язковими для виконання всіма державними службовцями та посадовими особами місцевого самоврядування на відповідній території (п. 1 Розділу ІІ).

Державні службовці повинні сумлінно, компетентно, результативно і відповідально виконувати свої посадові обов`язки, проявляти ініціативу, а також не допускати ухилення від прийняття рішень та відповідальності за свої дії та рішення (п. 4 Розділу ІІ).

Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані виконувати свої посадові обов`язки чесно і неупереджено, незважаючи на особисті ідеологічні, релігійні або інші погляди, не надавати будь-яких переваг та не виявляти прихильність до окремих фізичних чи юридичних осіб, громадських і релігійних організацій (п. 6 Розділу ІІ).

Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування мають дбати про авторитет державної служби і служби в органах місцевого самоврядування, а також про позитивну репутацію державних органів та органів місцевого самоврядування, що включає дотримання правил етикету, належного зовнішнього вигляду, забезпечення високої якості роботи, встановленого внутрішнього службового розпорядку (п. 8 Розділу ІІ).

Державний службовець та посадова особа місцевого самоврядування повинні використовувати своє службове становище виключно для виконання своїх посадових обов`язків і доручень керівників, наданих на підставі та у межах повноважень, передбачених законами України (п. 1 Розділу ІІІ).

Державним службовцям та посадовим особам місцевого самоврядування забороняється використовувати свої повноваження або своє службове становище в особистих (приватних) інтересах чи в неправомірних особистих інтересах інших осіб, у тому числі використовувати свій статус та інформацію про місце роботи з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб (п. 3 Розділу ІІІ).

З огляду на зазначене вище колегія суддів поділяє висновки суду першої інстанції, що позивач скоїла проступок проти інтересів державної служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання нею своїх обов`язків, а отже, порушила Присягу державного службовця.

Відтак судом встановлено, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення саме дисциплінарного проступку, який за результатами дисциплінарного провадження кваліфіковано відповідачем як порушення Присяги державного службовця.

А тому, покликання сторони позивача на те, що відповідачем не встановлено факту вчинення будь-яких діянь окрім тих, що підлягають кримінально-правовій оцінці у межах кримінального провадження, та що звільнення є передчасним суд першої інстанції правильно вважав помилковими.

Щодо посилань позивача на процедурні порушення допущені відповідачем в процесі притягнення до дисциплінарної відповідальності та такі в суді апеляційної інстанції підтвердженні не були, що в свою чергу не ставить під сумнів рішення суду першої інстанції.

З приводу покликань позивача на те, що відповідачем не встановлено факту вчинення будь-яких діянь окрім тих, що підлягають кримінально-правовій оцінці у межах кримінального провадження і , а тому звільнення з роботи за відсутності обвинувального вироку є передчасним суд зазначає таке.

Так, позивача звільнено за порушення нею своїх службових обов`язків, визначених її посадовою інструкцією, вимог антикорупційного законодавства та загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, а не за вчинення кримінального правопорушення. Завданням дисциплінарної комісії було з`ясування всіх обставин справи, зокрема чи правомірними були дії позивача при виконання своїх обов`язків.

Як згадувалось вище, зібрані в ході перевірки фактичні дані вказують на недотримання ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу», ч. 1 ст. 22, ч. 1,2 ст. 24, ч. 1 ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», пп. 5.1, 5.2 п. 5, пп. 12.1 п. 12 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженим Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством закордонних справ України, Міністерством фінансів України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Головного управління державної служби України від 05.07.2011 №330/151/809/434/146, п. 1, 4, 6, 8 розділу ІІ, п. 1, 3 розділу ІІІ Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затвердженими наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 №158.

Проте, як і в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не спростовується порушення частин 1, 2 ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки в матеріалах справи відсутні докази зі сторони позивача про те, що остання повідомляла безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції про надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року у справі №380/8206/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді З. М. Матковська
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 20 квітня 2022 року