Справа № 340/221/20
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2022-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 квітня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/221/20

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Казанчук Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про визнання протиправними дії і рішення щодо не виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області та Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні суду перебувала адміністративна справа № 340/221/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області та Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у цій справі адміністративний позов задоволено частково.

На виконання зазначеного рішення позивачу 21.12.2020 року видано виконавчий лист №340/221/20 про стягнення із Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.12.2019 по 02.09.2020 в сумі 169071,58 гривень.

До Кіровоградського окружного адміністративного суду 30.03.2022 року надійшла заява ОСОБА_1 , у якій він, посилаючись на статтю 383 КАС України, просить суд:

- визнати протиправними рішення та дії, вчинені суб`єктом владних повноважень - відповідачем Міністерством юстиції України на виконання рішення суду у справі №340/221/20 про поновлення на роботі;

- винести окрему ухвалу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли невиконанню рішення суду Міністерством юстиції України у справі №340/221/20 про поновлення на роботі.

В обґрунтування вказаної заяви заявник зазначає, що ОСОБА_1 звернувся із заявою та виконавчим листом до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України стосовно примусового виконання рішення суду в частині поновлення його на посаді начальника ГТУЮ у Кіровоградській області. А результатом виконання вказаного рішення суду, виконавчою службою винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 17.02.2022 у зв`язку із винесенням наказу від 29.10.2021 року №2607/к про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника ГТУЮ у Кіровоградській області. Вважає вказаний наказ протиправним, оскільки на час винесення цього наказу ГТУЮ у Кіровоградській області є ліквідованим суб`єктом. Строк звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України ОСОБА_1 пов`язує з 12.04.2022 року, оскільки саме з цієї дати позивач отримав постанову про закінчення виконавчого провадження лише 11.04.2022 року, а до цього часу не мав можливості дізнатись про її наявність з огляду на закритий реєстр виконавчих проваджень (оскільки наразі в державі діє військовий стан). При цьому, ОСОБА_1 просить врахувати висновок Верховного Суду, зроблений у постанові від 20.01.2021 року у справі №640/1364/19 за яким особа має право звернутися із заявою в порядку статті 383 КАС України в межах визначеного статтею 12 Закону України ''Про виконавче провадження'' трирічного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Перевіряючи відповідність заяви ОСОБА_1 вимогам, встановленим статтею 383 КАС України, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 4 наведеної статті встановлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Принагідно суд зазначає наступне.

До Кіровоградського окружного адміністративного суду 30.03.2022 року надайшла заява ОСОБА_1 в порядку статті 383 КАС України, у якій він просив визнати протиправними дії і рішення відповідача Міністерства юстиції України щодо невиконання рішення суду про поновлення у справі №340/221/20; винести окрему ухвалу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли невиконанню рішення суду Міністерством юстиції України у справі №340/221/20 про поновлення на роботі. Також у цій заяві ОСОБА_1 просив суд поновити строк на звернення із цією заявою.

У своїй заяві ОСОБА_1 вказував, що про наказ Міністерства юстиції України від 29.10.2021 року №2706/к він дізнався 12.02.2022 року, отримавши його засобами поштового зв`язку разом з відзивом Міністерства юстиції України як відповідача по іншій адміністративній справі №340/10802/21.

Ухвалою судді відмовлено у поновленні строку звернення до суду, а заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

Перш за все суддя зауважує, що вимоги в обох заявах в порядку статті 383 КАС України, хоч і мають формально різне формулювання (у другій заяві відсутня ідентифікація дій та рішень), проте за своєю суттю є тотожними.

Щодо строків звернення до суду із заявою в порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, ОСОБА_1 пов`язує відлік строку саме із отриманням постанови про закінчення виконавчого провадження, зазначаючи, що за правовою позицією Верховного Суду у постанові від 20.01.2021 року у справі 640/1364/19 він має право звернутись із заявою в порядку статті 383 КАС України в межах визначено статтею 12 Закону України ''Про виконавче провадження'' трирічного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Так, судове рішення у справі від 02.09.2020 року мало зобов`язальний характер поновити ОСОБА_1 на посаді начальника ГТУЮ у Кіровоградській області. Отже, діями та рішеннями в процесі його виконання, як свідчать матеріали адміністративної справи 340/221/20 є винесення Міністерством юстиції України наказу №2706/к від 29.10.2021 року про поновлення на посаді начальника ГТУЮ у Кіровоградській області з 26.12.2019 року, про який позивач, як він сам вказав у першій заяві в порядку статті 383 КАС України від 30.03.2022 року, дізнався 12.02.2022 року.

Отже, відлік строку звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України має обраховуватись з 13.02.2022 року.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Отже, визначальним для вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення до суду із заявою, зазначеною у частині 1 цієї статті, є дата, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Подання до суду заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України пов`язане саме із оскарженням дій та бездіяльності відповідача при примусовому виконанні судового рішення, на користь чого свідчать приписи пунктів 6-8 частини 2 статті 383 КАС України, за якими позивач має зазначити у заяві зокрема: відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформацію про хід виконавчого провадження.

Тобто, перебіг десятиденного строку на звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України починається із дати, коли особа - позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів діями або бездіяльністю відповідача, пов`язаними із примусовим виконанням судового рішення, яке набрало законної сили.

З 12.02.2022 року позивач був обізнаний про порушення його права при виконанні судового рішення у цій справі, але із заявою в порядку, передбаченому статтею 383 КАС України заявник звернувся до суду 22.04.2022 року. Водночас, строк звернення до суду із відповідною заявою закінчується 22.02.2022 року до 00:00 год.

При цьому суддя відхиляє посилання позивача на початок відліку строку звернення із вказаною заявою факт отримання постанови про закінчення виконавчого провадження. Також суддя вважає помилковим доводи ОСОБА_1 стосовно того, що суд має врахувати позицію, наведену у постанові від 20.01.2021 року у справі 640/1364/19, з огляду на те, що зміст правовідносин наведених у вказаній постанові є відмінним від правовідносин, що виникли в даній справі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.05.2021 в справі №9901/598/19 здійснивши аналіз положень статті 383 КАС України сформулювала наступний правовий підхід до розуміння цієї норми: «…вбачається, що строк для подання заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку цієї статті починає свій перебіг від дня, коли особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів унаслідок прийняття суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду певних рішень, вчинення ним дій чи допущення бездіяльності, які така особа просить визнати протиправними у відповідній заяві, або ж - про порушення відповідачем її прав, підтверджених рішенням суду, в інший спосіб».

Оскільки про те, що наказ про поновлення на роботі, який, як на думку ОСОБА_1 , винесений із порушенням законодавства заявник дізнався 12.02.2022 року, тому саме із наступної дати 13.02.2022 року розпочався відлік десятиденного строку.

Такий правовий висновок підтриманий Верховним Судом і у постанові від 21 жовтня 2021 року у справі № 580/424/20.

Крім того, в ухвалі Верховного Суду від 15 лютого 2022 року у справі № 520/14348/19 судом вказано, що момент, з якого починається перебіг десятиденного строку на подання заяви є той, коли особа - позивач дізнався чи повинен був дізнатись про порушення його прав у зв`язку з невиконанням рішення суду, але не пізніше останнього дня строку пред`явлення до виконання виконавчого листа. Визначена даною правовою нормою умова «не пізніше останнього дня строку пред`явлення до виконання виконавчого листа» не є альтернативною вказаному 10-денному строку, а має застосовуватись саме в його межах.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, що поважними визнаються лише такі причини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які об`єктивно та істотно перешкоджали б зверненню до суду та не залежали від волевиявлення особи.

При цьому, строк у десять днів визнано законодавцем достатнім для того, щоб позивач, який вважає, що його права, свободи чи інтереси порушено невиконанням судового рішення, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду.

У матеріалах доданих до заяви відсутні доводи стосовно пропуску десятиденного строку звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Таким чином, суддя дійшла висновку, що заявником подана заява, яка не відповідає вимогам частини 4 статті 383 КАС України.

Відповідно до частини другої пункту 5 статті 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Суд звертає увагу на те, що частина 5 статті 383 КАС України є нормою прямої дії, яка передбачає безумовні наслідки у вигляді повернення заяви, у разі невідповідності заяви вимогам зазначеним у цій статті, без попереднього залишення такої заяви без руху.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку на звернення із заявою, через що заява ОСОБА_1 від 22.04.2022 року, подана у порядку статті 383 КАС України, підлягає поверненню.

Керуючись статтями 248, 383 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 , подану у порядку статті 383 КАС України, у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області та Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, повернути заявнику.

Копію ухвали суду надіслати заявнику разом із заявою та доданими до неї документами. Копія заяви залишається у суді.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду, через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук