Справа № 380/22015/21
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог

18 квітня 2022 року

Зал судових засідань №7

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Середа О-В.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні у м.Львові, в порядку загального позовного провадження клопотання представника Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: пл. Генерала Григоренка, 3, м.Львів, 79007, ), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 3734 від 01.10.2021, в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області «Про особовий склад» № 433 о/с від 12.10.2021 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України»);

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 296 о/с «Про особовий склад» від 10.08.2021 в частині переміщення ОСОБА_1 на іншу посаду, у зв`язку з скороченням штатів або проведення реорганізації;

- визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що полягала у не видачі наказу про звільнення позивача зі служби в поліції за скороченням штатів або проведенням орг. - штатних заходів протиправною, зобов`язавши суб`єкта владних повноважень вчинити на користь позивача дії пов`язані із винесенням наказу про звільнення ОСОБА_1 (з 11.08.2021) зі служби в поліції з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», а саме, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, або прийняти рішення про інший спосіб захисту прав свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечуватиме ефективний захист таких прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 .

Ухвалою від 01.12.2021 позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків, шляхом подання в канцелярію Львівського окружного адміністративного суду (вул.Чоловського, 2, м.Львів, 79018) в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали: оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 3632,00 грн., та заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску. У встановлений строк позивач виконав ухвалу суду.

Ухвалою від 20.12.2021 суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. При цьому, суд зазначив, що заява позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду буде розглядатися судом в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом позивачем зазначено, що 11.06.2021 його було попереджено (ознайомлено) з пунктом наказу Національної поліції України від 02.06.2021 № 470 «Про організаційно - штатні зміни в ГУНП у Львівській області», а саме про майбутнє скорочення штатів, про що свідчить рукописна розписка. 11.08.2021, по спливу 2-х місячного терміну, з дня попередження позивача про скорочення штатів, ОСОБА_1 , не даючи будь - якої згоди на призначення чи - то переміщення з посади на посаду, та за відсутністю наказу про звільнення зі служби в поліції «за скороченням штатів», при очевидній бездіяльності суб`єкта владних повноважень, самостійно подав рапорт про звільнення зі служби в поліції, (з 11.08.2021) з вказаних вище підстав. В подальшому, 11.08.2021, позивач проінформував «За командою» про прийняте рішення свого безпосереднього начальника, натомість, (взамін) отримав для ознайомлення наказ ГУНП № 296 о/с датований 10.08.2021, у якому йшлось про переміщення позивача з посади на посаду, з ініціативи керівника. Вважає, що підпис позивача про ознайомлення з наказом лише свідчить про те, що вказаний розпорядчий документ було доведено до його відома, а не вказує на те, що ОСОБА_1 мав приступити з 11.08.2021 до виконання обов`язків за посадою, згоду на переміщення, (призначення) на яку не надавав. Також зазначив, що саме з настанням дати « 11.08.2021» позивач пов`язав своє звільнення зі служби в поліції за «скороченням штатів» та не мав намір виконувати протиправний, на його думку, наказ відповідача № 296 о/с від 10.08.2021 (про переміщення з посади на посаду), оскільки такий наказ для позивача, як фактично цивільної особи не породжував, (до моменту видачі інших оскаржуваних наказів) жодних правових наслідків.

14.03.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання щодо залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог. В обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що ГУНП у Львівській області видано наказ №296 о/с від 10.08.2021 в т.ч. в частині переміщення ОСОБА_1 на іншу посаду, у зв`язку із скороченням штатів або проведення реорганізації. Вказує, що позивач був ознайомлений з Витягом із Наказу № 296 о/с від 10.08.2021 на наступний день, а саме 11.08.2021, що підтверджується доданими документами до позовної заяви самим позивачем. Також зазначає, що ОСОБА_1 попереджено про організаційно-штатні зміни та ознайомлено із наказом НП України від 02 червня 2021 року № 470 «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції у Львівській області». Однак, з позовною вимогою щодо визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області за №296 о/с від 11.08.2021 позивач звернувся до суду з пропущенням місячного строку, встановленого ч.5 ст.122 КАС України.

В судовому засіданні позивач проти вказаного клопотання заперечив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі.

Суд розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог та заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, зазначає наступне.

Кожній особі гарантоване право на судовий захист, яке закріплене як нормами національного, так і міжнародного права, зокрема, ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

У той же час, таке суб`єктивне право особи не є абсолютним і необмеженим у всіх площинах, а може регламентуватися певними рамками. Одним із таких регулювань є визначення граничних можливостей для захисту свого права чи інтересу в часовому розрізі, тобто з урахуванням спливу часу від дня, коли було заподіяно певної шкоди правам або ж інтересам особи, що закріплено в правовому інституті строків (позовної давності, строків звернення до суду). Вказане хоч і обмежує певну особу в можливості захисту, проте, узгоджується зі засадами верховенства права й має легітимну мету.

Тут доречно зауважити, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна особа має право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення. Проте, таке право може бути обмежене в тому числі з метою забезпечення правової визначеності та сталості відповідних правовідносин, чому й відповідає інститут строків і що кореспондує практиці Європейського суду з прав людини (рішення в справах «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Одночасно слід зазначити й те, що відповідні строки (давності, звернення до суду) можуть бути поновлені, однак не як загальне правило, а з огляду на виняткові обставини, а безпідставне поновлення строку суперечить такому елементу принципу верховенства права як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії»).

В адміністративному судочинстві процесуальним законом установлені спеціальні часові рамки для звернення до суду за правовим захистом строки звернення до суду, які закріплені в ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

За своїм змістом, такі строки покликані сприяти досягненню загальної мети юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулювати суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, зокрема, викладеною в постанові Касаційного адміністративного суду від 23.04.2020 у справі №813/3756/17.

Як встановлено ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, саме в цей проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах (під час тривання відповідного строку звернення до суду) особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Вказане відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 04.10.2018 року у справі №800/304/17.

Як зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.09.2019 року у справі №826/3318/17, встановлення наявності або відсутності факту порушеного права здійснюється під час розгляду справи судом по суті лише у випадку своєчасного звернення до суду або у випадку пропуску строку з поважних причин.

При цьому, для практичного застосування інституту строку звернення до суду необхідно в першу чергу визначити день початку перебігу відповідного строку, який, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, обчислюється (розпочинається) з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У зв`язку з чим суд зауважує, що день, коли особа дізналася про порушення свого права це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Вказівка ж закону на день, коли особа повинна була дізнатися слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Вказане зазначено у згаданій вище постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.04.2020 у справі №813/3756/17. У цьому ж контексті необхідно покликатися на позицію, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі №6-2469цс16, яка знайшла своє відображення й в актуальній практиці Верховного Суду (наприклад у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 914/3224/16, Касаційного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі №826/4464/17, Касаційного господарського суду від 23.06.2021 у справі №913/344/20), за якою порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо й заявник повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права раніше.

Отже саме з дня, коли особі стало відомо про порушення її прав чи інтересів (що повинно засвідчуватися доказами) або коли вона повинна би усвідомити таке можливе порушення (що повинно випливати з обставин справи), розпочинається відповідний строк звернення до суду.

Закінчення ж і сплив встановленого строку для звернення до адміністративного суду має своїм наслідком неможливість розгляду в суді відповідного публічно-правового спору, а поданий позов повертається чи залишається без розгляду, як це встановлено ч.ч. 2-4 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, процесуальний закон також допускає виняткові випадки можливості вирішення відповідного спору й після закінчення строку звернення до суду, які повинні обумовлюватися певними об`єктивно існуючими та поважними перешкодами для своєчасного звернення за судовим захистом, що передбачає можливість поновлення строку звернення до адміністративного суду відповідно до змісту ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України. Таким чином, у разі якщо строк звернення до суду і було попущено, однак це зумовлено поважними причинами, доведеними заявником, відповідний строк підлягає поновленню й адміністративний спір може бути розглянутий судом.

У цьому контексті суд звертає увагу на позицію, яка викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.10.2021 року у справі №9901/127/21, де зазначено, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця обставина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Отже, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Під час розгляду питання про поновлення строку на звернення до суду слід надати оцінку всім обставинам. Зокрема, під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; чи могли і яким чином певні фактори завадили вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду, яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку, які дії він вчиняв і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду.

У зв`язку з чим, повертаючись до нашої справи, суд відзначає, що спір у ній випливає з правовідносин публічної служби, відтак, пов`язаний з її проходженням. Отже, заявлені позивачем позовні вимоги, в тому числі й щодо визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області № 296 о/с «Про особовий склад» від 10.08.2021 в частині переміщення ОСОБА_1 на іншу посаду, у зв`язку з скороченням штатів або проведення реорганізації, є такими, що стосуються проходження публічної служби, одним із спеціальних видів якої є служба в органах національної поліції.

Статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України для можливості захисту своїх прав та інтересів у таких правовідносинах установлено строк спеціальної тривалості, а саме, відповідно до ч. 5 цієї статті, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як слідує з матеріалів справи, та не заперечується самим позивачем, з наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 10.08.2021 №296 о/с в частині переміщення ОСОБА_1 на іншу посаду, останній ознайомився ще 11.08.2021, водночас до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів позивач вперше звернувся лише у листопаді 2021 року, що підтверджується копією ухвали Львівського окружного адміністративного суду про повернення позовної заяви від 17.11.2021 у справі №380/19827/21.

Отже, відлік строку звернення до суду з даним позовом в частині визнання протиправними та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 10.08.2021 №296 о/с в частині переміщення ОСОБА_1 на іншу посаду, у зв`язку з скороченням штатів або проведення реорганізації, розпочався з 11.08.2021 та складає 1 місяць, тоді як до суду з позовом про оскарження такого наказу, позивач вперше звернувся лише у листопаді 2021 року, тобто поза межами місячного строку звернення до суду, встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України.

При цьому, суд зазначає, що викладені позивачем в заяві про поновлення пропущеного строку обставини про те, що підпис позивача, виконаний на примірнику наказу про переміщення по службі не може свідчити про його наміри продовжувати службу в поліції, а лише підтверджує те, що вказаний наказ було доведено до його відома, не перешкоджали позивачу реалізувати своє право на судовий захист, яке закріплене як нормами національного, так і міжнародного права, зокрема, ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Таким чином, на переконання суду, оскільки позивач пов`язав своє звільнення зі служби в поліції за «скороченням штатів» з настанням дати « 11.08.2021» та не мав намір виконувати наказ відповідача № 296 о/с від 10.08.2021, більше того вважав такий протиправним, він мав повноцінну можливість усвідомити чи порушує такий наказ його права або інтереси, вирішити чи буде він звертатися до суду із позовом щодо їх захисту, а також сформулювати свою позовну вимогу в частині скасування спірного наказу та звернутися до суду. Однак, позивач таке право у встановлений законом строк не використав і жодних поважних причини, які б об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду не навів.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду з цим позовом в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області № 296 о/с «Про особовий склад» від 10.08.2021, що має своїм наслідком залишення його у відповідній частині без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з положеннями п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи пропуск позивачем строку звернення до суду в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області № 296 о/с «Про особовий склад» від 10.08.2021, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача щодо залишення позову без розгляду в частині позовних вимог слід задовольнити, а заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду відхилити.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 173, 240, 248, 256, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

клопотання представника відповідача щодо залишення позову без розгляду в частині позовних вимог - задовольнити.

У задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом в частині оскарження наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області № 296 о/с «Про особовий склад» від 10.08.2021 відмовити.

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області № 296 о/с «Про особовий склад» від 10.08.2021 в частині переміщення ОСОБА_1 на іншу посаду, у зв`язку з скороченням штатів або проведення реорганізації.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.04.2022.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна