Справа № 128/3050/21
Суддя: Саєнко О. Б.
Дата ухвалення: 2022-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/3050/21
РІШЕННЯ

Іменем України

22.04.2022

м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі :

головуючого судді Саєнко О.Б., при секретарі Фольварковій Н.О.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці у порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області в особі поліцейського 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Тернопільській області Янішевського Святослава Тарасовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2021 позивач звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із адміністративним позовом до відповідача, який обґрунтував тим, що 19.10.2021 він рухаючись трасою Львів-Київ був зупинений працівниками поліції за перевищення , в результаті чого відповідачем було винесено постанову ЕАО №4924491 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, яку він вважає протиправною та з якою незгодний.

Зазначає, що в постанові вказано, що 19.10.2021 о 15 год. 10 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом с. Озерна (дорога М 09, 18 км) рухався зі швидкістю 74 км/год. при дозволеній 50 км/год, чим допустив порушення вимог п. 12.9. «б» Правил дорожнього руху України - Перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.0, швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху TRUCAMLTI20/20.

Вважає, що обставини зазначені в постанові не відповідають дійсності, оскільки відповідно до п.п «б» п 12.9. водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Зазначає, що зі змісту оскаржуваної постанови йому у вину ставлять те, що він перевищив максимальну швидкість на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, 30.3, чим порушив пункт. 12.9 ПДР України та наголошує на тому, що знаків 3.29 та 3.31 на ділянці дороги де він був зупинений, -відсутні, а дорожнього знаку 30.3, порушення вимог якого йому ставлять у вину, взагалі не існує в ПДР України, тому вважає, що відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення в якому його звинуватили.

Також він заперечує і показники швидкості автомобіля, яка вказана в постанові поліцейського, оскільки швидкість його автомобіля становила 60-70 км/год, що підтвердить свідок - ОСОБА_2 , яка перебувала в авто, і теж була здивована причиною зупинки, а швидкість автомобіля, яку озвучив поліцейський в момент зупинки, можливо була швидкістю іншого авто, яке рухалось в цьому ж напрямку і на полосі дороги, що і він, але за 60-80 метрів попереду нього. Даний автомобіль був зупинений працівником поліції, але через секунд 10 працівник поліції його відпустив, після чого зупинив його.

Вказує, що поліцейський на місці не показав йому фото і показники з лазерного вимірювача швидкості руху TRUCAM, і навіть в разі наявності таких, він все одно заперечує той факт, що він рухався зі швидкістю більше 70 км/год, і вважає, що відбулась помилка, зокрема, з показниками TRUCAM.

Зазначає, що при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото-відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному Законом №580-VIIІ (стаціонарно вмонтованим способом), а ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону, та ставить під обґрунтований сумнів результати такого вимірювання, так як, в момент фіксації поліцейським швидкості руху його транспортного засобу прилад, яким ця фіксація здійснювалась, не був стаціонарно закріпленим, що ноже мати наслідком коливання зображення (в разі наявності такого) на відеозаписі та невідповідність показників реальній швидкості автомобіля.

Тому просить суд скасувати постанову серії ЕАО №4924491 від 19.10.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, провадження у справі про адміністративне правопорушення ,закрити провадження та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 09.12.2021 відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.19).

14.01.2022 на адресу Вінницького районного суду Вінницької області від представника відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Кондрат Л. надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вимоги позивача вважає безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню.

Вказує, що під час несення служби на 18 км автодороги М-09 «Тернопіль - Львів - Рава-Руська» (с. Озерна) 19 жовтня 2021 року працівниками УПП в Тернопільській області ДПП за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000764) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме: водій транспортного засобу марки RENAULT DUSTER з номерним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 74 (сімдесят чотири) км/год, при дозволеній 50 (п`ятдесят) км/год, чим порушив п. 12.9 (б) ПДР України.

Зазначає, що на в`їзді у населений пункт Озерна як з боку м. Тернопіль, так і в напрямку м. Тернопіль встановлений дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту». Цей дорожній знак позначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги Правил дорожнього руху України, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Вказує, що пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Загальне обмеження швидкості 50 км/год стосується населених пунктів, позначених дорожніх знаком 5.45 «Початок населеного пункту». Дія цього обмеження скасовується знаком 5.46 «Кінець населеного пункту».

Крім того, зазначає, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Також вважає недоцільним посилання позивача на те, що прилад TruCam має застосовуватися працівниками поліції на підставі ст.40 Закону України «Про Національну поліцію». Дане ствердження є хибним з тих підстав, що у відповідності до положень ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

Вказує, що оскаржувана постанова накладає адміністративне стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпеченню безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 є засобом вимірювальної техніки, а не пристроєм, що здійснює автоматичну фото- та відеозйомку.

Зазначає, що відповідно до листа ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 року №22-38/49 лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Відтак, в даному випадку порушення позивачем ПДР зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості ТгиСАМ в ручному режимі, а не в автоматичному, тому вимоги ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не розповсюджуються на спірні відносини, а тому просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

18.01.2022 через канцелярію суду, позивач надав відповідь на відзив в якій він зазначає, що відповідач, заперечуючи проти позову, не спростував підстави його позову, при цьому упускає основне, видаючи бажане за дійсне, перекручуючи при цьому норми матеріального права.

Вказує, що у відзиві зазначають, що водій транспортного засобу рухався зі швидкістю 74 км/год, при дозволеній 50, чим порушив п. 12.9(б) ПДР, проте в позовній заяві він наголошував, що у підпункті «б» п. 12.9 ПДР зазначається три випадки за яких водієві забороняється перевищувати швидкість. В постанові, працівник поліції чітко зазначив, в чому полягає його порушення п. 12.9 ПДР, а саме - «Перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, передбачених знаками 3.29, 3.31.

Зазначає, що перевищення обмежень швидкості руху встановленого пунктами 12.4 («у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю небільше 50 км/год») не ставлять йому у провину, хоча зміст відзиву зводиться до цього, оскільки відповідач-1 у відзиві розкриває зміст його порушення - п.12.4 ПДР (однак не в постанові). Щоб притягнути до відповідальності особу за порушення п. 12.9 ПДР («водієві забороняється:»), необхідно конкретизувати порушення, види яких вказані в підпунктах п. 12.9 ПДР, вказавши це в постанові, що і було зроблено поліцейським (п 3.29, 3.31).

Що стосується підстави позову, що відеофіксація проводилась патрульним стаціонарно невмонтованим способом (пристрій в руках), то відповідач-1 зазначив, що оскільки правопорушення було зафіксоване не автоматичному режимі, то посилання позивача про те, що прилад має застосовуватись поліцією на підставі ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» вважає є недоцільним.

Вказує, що відповідно до ст. 40 цього Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може: закріплювати на однострої, закріплювати у службовому транспортному засобі, чи закріплювати на службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні. Тобто, техніка, яка працює в автоматичному режимі входить до числа техніки фото-і відеофіксації, яка повинна монтуватись/розміщуватись по зовнішньому периметру доріг, закріплюватись у /на транспортних засобах, чи на однострої, тобто вся техніка повинна бути або вмонтована або розміщена, або закріплена, але не в руках.

Крім того зазначає, що відповідно до листа ДП «Укрметртестстандарт», копія якого надана до відзиву, лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості ТЗ, і крім ручного режиму роботи, вимірювач також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювання в автоматичному режимі. Отже, вимоги закону могли бути реалізовані, встановивши прилад на триногу, однак, поліція вирішила це питання на свій розсуд, також вказує, що ручні вимірювачі швидкості не передбачені чинним на час винесення постанови законодавством.

Звертає увагу на те, що доказів проведення повірки приладу, яким працівники поліції вимірювали швидкість його авто, з позитивними результатами такої повірки, не надано, а тому, в нього є всі підстави ставити під сумнів показники (74 км/год), які згадуються в постанові поліцейського, а тому він стверджує про неправильність роботи TruCam згаданого в постанові.

18.04.2022 у судове засідання позивач не з`явився, попередньо, на електронну адресу суду надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідача до судового засідання повторно не з`явився по невідомим для суду причинам, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином; при цьому у відзиві на позов просив справу слухати у відсутності представника УПП в Тернопільській області ДПП.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності не з`явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих сторонами письмових доказів у справі.

Вивчивши позов, відзив на позов, відповідь на відзив, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає адміністративний позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення виходячи з такого.

З наявної в матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО №4924491 від 19.10.2021, судом установлено, що 19.10.2021 о 15:10 год в с. Озерна (дорога АМ-09, 18 км.) водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом в смт. Озерна рухався зі швидкістю 74 км/год. при дозволеній 50 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20 ТС000764, чим порушив п.12.9 «б» ПДР України перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с.7).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд прийшов до наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.9 «б» ПДР України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п. 10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно наданих відповідачем доказів до відзиву, встановлено, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12 (а.с.35).

Також можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва «Laser Technology Inc», США, підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 №04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних (а.с.36).

Згідно Додатку до вказаного висновку, лазерний вимірювач із серійним заводським номером ТС 000764, що використовувався 19.10.2021 о 14:58 год. при вимірюванні швидкості позивача, є в списку як об`єкт, на який розповсюджується дія експертного висновку (а.с.37).

Крім цього, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/19631, виданого ДП «Укрметртестстандарт» та яке дійсне до 09.11.2021, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTІ 20/20 №ТС000764 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач (а.с.34).

Згідно вказаного свідоцтва, діапазон вимірювання швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах ±2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год, ±1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

З листа ДП «Укрметртестстандарт» №22-38/49 від 01.10.2019, убачається, що лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для тримання в руках під час вимірювань (а.с.38).

Тому, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 ТС000764 засвідчує порушення швидкісного режиму є придатним до використання та конструктивно створений для тримання в руках під час вимірювань.

Доказуючи правомірність винесеної постанови, відповідач надав суду роздруковану фотокартку лазерного вимірювача швидкості TruCаm Serial No: ТС000764 із зображенням автомобіля «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 та зазначенням швидкості 74 км/год. (а.с.30).

З огляду на положення ст.ст.122,245,280 КУпАП особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Однією із обставин, що підлягає обов`язковому встановленню при розгляді справ про адміністративні правопорушення за ч. 1ст.122 КУпАП щодо перевищення встановлених обмежень швидкості руху є місце вчинення зазначеного правопорушення.

Згідно положень ПДР України, обмеження швидкості руху встановлені в залежності від місця керування транспортним засобом: в населеному пункті 50 км/год (п.12.4), за межами населеного пункту, в залежності від категорії дороги швидкість має бути від 90 до 130 км/год (п.12.6).

До адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП може бути притягнута особа, яка допустила перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Отже, в залежності від місця керування транспортним засобом залежить який швидкісний режим встановлений на даній автомобільній дорозі, за перевищення якого на 20 двадцять кілометрів на годину настає адміністративна відповідальність.

Проте, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, які обмеження швидкості руху транспортних засобів діяли на 18 км. ділянки автодороги М-09 «Тернопіль-Львів-Рава-Руська», де 19.10.2021 працівники поліції здійснювали контроль за додержанням безпеки дорожнього руху, що унеможливлює встановлення судом факту перевищення швидкості руху транспортного засобу позивачем .

Разом з тим, відповідачем у відзиві зазначено, що правила дорожнього руху були порушені водієм в населеному пункті, а саме в с. Озерна, де встановлено дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту», однак відповідно до оскаржуваної постанови, водію ставиться у вину , що він перевищив встановлені обмеження швидкості руху, передбачені знаками 3.29, 3.31 та 30.3 (якого у ПДР України взагалі не існує), що викликає сумніви щодо порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Факт встановлення на зазначеній автодорозі дорожніх знаків зазначених у постанові серії ЕАО №4924491 від 19.10.2021, а саме: 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» та 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» відповідачем належними та допустимими доказами перед судом не доведений.

Розбіжності у порушенні позивачем дорожніх знаків, відсутність відомостей про наявність на ділянці 18 км. автодороги М-09 «Тернопіль-Львів-Рава-Руська» дорожніх знаків 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» та 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості», позбавляють суд встановити швидкісний режим на автодорозі в місці вимірювання швидкості руху автомобіля під керуванням позивача.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, з долучених до відзиву відеоматеріалів з нагрудної камери працівника поліції, які дослідженні в судовому засіданні, судом убачається, що на них не зафіксовано факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення. На вказаних відеоматеріалах зафіксовано лише процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, при цьому доказів перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортним засобом позивача не надано як водію при розгляді справи, так і не долучено до відзиву на позовну заяву (а.с.29).

З долучених до відзиву відеозаписів також не можливо ідентифікувати місця вчинення правопорушення та наявність на місці вчинення адміністративного правопорушення дорожніх знаків 3.29, 3.31, як це вказано у постанові.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4924491 від 19.10.2021 за ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача ОСОБА_1 підлягають до стягнення судові витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 454 грн.за подачу даного позову до суду.

Також , суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 250 КАС України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.139, 244, 246, 251 КАС України, Суд-

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАО №4924491 від 19.10.2021 про накладнення на водія ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 КУпАП.

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (вул. Котляревського, 24 м. Тернопіль, ) на користь ОСОБА_1 , суму сплаченого судового збору у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: Олена САЄНКО