Справа № 605/634/21
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 605/634/21 пров. № А/857/3182/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26 січня 2022 року, прийняте суддею Горуц Р.О. в м. Підгайці, о 19 годині 13 хвилині, у справі № 605/634/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

в листопаді 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 577445 від 20 листопада 2021 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржувана постанова була винесена без його участі. Вказав, що він не керував автомобілем, а лише сидів на пасажирському сидінні, при цьому транспортним засобом керував ОСОБА_2 .. Із відеозапису, який наявний у відповідача та здійснювався на мобільний телефон працівника поліції, видно, що у автомобілі, який належить його батькові, усі освітлювальні прилади, в тому числі підсвітка номерного знака, передні фари, працювали. Про наявність у нього аптечки чи вогнегасника працівники поліції його не запитували. Вони їхали автомобілем із м. Тернопіль в м. Підгайці, з пристебнутими ременями безпеки.

Того ж дня, коли його вперше поблизу с. Вага Тернопільського району Тернопільської області, було зупинено працівниками поліції, які їхали попереду нього, то за кермом перебував він, однак після вказаної зупинки, він сів на пасажирське сидіння, а автомобілем продовжив керувати ОСОБА_3 , оскільки він був знервований. На місці зупинки він відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку, оскільки вважає, що його було безпідставно зупинено.

Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26 січня 2022 року позов задоволено частково.

Постанову поліцейського СРПП ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області серії БАВ № 577445 від 20 листопада 2021 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень - скасовано, а провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Стягнуто із Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати понесені при поданні адміністративного позову до суду, а саме судовий збір в сумі 454 гривні.

У стягненні із відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 9000,0 гривень - відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду та прийняте нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що 20.11.2011 позивач керував автомобілем ВАЗ 211150, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Центральна в за с. Вага Тернопільського району Тернопільської області, не будучи пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3 «в» ПДВ України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, а також разом з тим рухався у темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, чим порушив вимоги п. 2.9 «в» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, також в режимі ближнього світла у вказаного транспортного засобу не горіла права фара, чим порушено вимоги п. 31.4.3 ПДР України та скоєно адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, була відсутня медична аптечка, чим порушено вимоги п. 31.4.7 «є» ПДР України, що призвело до скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП.

Поліцейським СРПП ВП № 3 (м.Теребовля) Тернопільського РВ поліції ГУНП в Тернопільській області було виявлено дане порушення правил дорожнього руху та винесено постанову серії БАВ № 577445 від 20 листопада 2021 року за ч.ч. 1, 5, 6 ст. 121, 125 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Факт здійснення позивачем правопорушення підтверджується тим, що відео реєстратором службового автомобіля та нагрудною камерою працівника поліції зафіксовано факт порушення вимог п. 2.9 та п. 31.4.3 ПДР.

Просить справу слухати у відсутності представника відповідача.

Представник позивача адвокат Скиба В.М. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду без змін.

Одночасно просить вирішити питання судових витрат на професійну правничу допомогу.

Просить справу слухати у відсутності.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 577445 від 20 листопада 2021 року притягнено до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 5, 6 ст. 121, 125 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що судом не встановлено порушення факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованих правопорушень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9.ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Водночас, відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З наданого до суду відповідачем диску з матеріалом відео фіксації (а.с. 28а), вбачається фрагмент відмови позивача від проходження алкотестуу. Факту інкримінованого правопорушення не надано.

Таким чином, за результатами перегляду відеозапису, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за обставин, викладених в оскаржуваній постанові, не було зафіксовано.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Колегія суддів зазначає, що положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

В свою чергу, відповідачем не надано до суду інших доказів, які підтверджують наявність складу правопорушень та спростовують пояснення позивача, викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія в силу дії презумпції невинуватості.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із змісту пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 577445 від 20 листопада 2021 року винесена поліцейською СРПП ВП № 3 (м.Теребовля) Тернопільського РВ поліції ГУНП в Тернопільській області

Згідно з Розділом ІІІ п. 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, «Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання».

Водночас колегією суддів переглянено відеозапис з місця зупинки, на якому епізод розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно водія здійснював один інспектор чоловічої статті Нижник.

Тобто, інспектор, який виніс оскаржувану постанову, не розглядав справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд прийшов до висновку про порушення працівниками поліції процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Оскільки оскаржувана постанова прийнята неуповноваженою особою.

При цьому, колегія суддів також окремо обумовлює і ту обставину, що відповідач, як у відзиві на позов, так і в апеляційній скарзі зумисно ухиляється від зазначення прізвища поліцейських, а лише обумовлюється словосполученням «поліцейський СРПП ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області».

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідачем не доведена вина позивача у вчиненні інкримінованих правопорушень належними та допустимими доказами, які б підтверджували обґрунтованість винесення оскаржуваної постанови, а тому підставно відмовлено в задоволенні позову.

Щодо вимоги про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, то апеляційний суд вважає, що стягненню підлягає 1000,0 грн. виходячи з наступного

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В силу ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, до адміністративного позову додано Договір про надання правової (правничої) допомоги від 18 квітня 2022 та акт приймання - передачі наданих послуг № 11/2 до Договору про надання правової допомоги з представництва інтересів в суді від 18 квітня 2022 року.

Вартість вказаних послуг за цим актом складає 4800 гривень, що складається з розрахунку 2400 гривень за одну годину правової допомоги.

Колегія суддів при визначенні розміру витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції враховує об`єм виконаних робіт, а саме підготовлення і подання відзиву на апеляційну скаргу та складність справи.

Керуючись ст.ст. 139, 243, 272, 286, 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26 січня 2022 року у справі № 605/634/21, - без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (м.Тернопіль вул. Валова, 11, 46001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула