Справа № 460/7457/20
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/7457/20 пров. № А/857/22429/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Смолинця А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року (постановлену головуючим суддею Нор У. М. у м. Рівне) про відмову у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 : визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо недотримання встановленого строку надання відповіді на запит ОСОБА_1 від 18.08.2020 після продовження розгляду запиту повідомленням від 25.08.2020 №501/1833, у відповідності до норм Закону України від 13.01.2011 №2939-VI «Про доступ до публічної інформації»; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання відповіді на запит ОСОБА_1 від 25.08.2020 у відповідності до норм Закону України від 13.01.2011 №2939-VI «Про доступ до публічної інформації»; визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо надання відповіддю від 24.09.2020 №501/2009 недостовірної та неповної інформації на запит ОСОБА_1 від 10.09.2020 у відповідності до норм Закону України від 13.01.2011 №2939-VI «Про доступ до публічної інформації»; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України надати ОСОБА_1 інформацію на поставлені питання у пункті 2, 3 запиту від 25.08.2020 у відповідності до норм Закону України від 13.01.2011 №2939-VІ «Про доступ до публічної інформації»; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України надати ОСОБА_1 інформацію на поставлені питання у пункті 3, 4 запиту від 10.09.2020 у відповідності до норм Закону України від 13.01.2011 №2939-VІ «Про доступ до публічної інформації». В решті позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2021 рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 скасовано в частині відмови в позові та прийнято нову постанову, якою зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України надати ОСОБА_1 інформацію на поставлені питання у запиті від 25.08.2020 у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

04.10.2021 для виконання судового рішення від 05.05.2021 в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України надати ОСОБА_1 інформацію на поставлені питання у пунктах 2, 3 запиту від 25.08.2020 у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації» було видано виконавчий лист № 460/7457/20.

28.10.2021 відповідачем подано до суду заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки на поставлені питання у запиті від 25.08.2020 надано позивачу відповідь згідно з Законом України «Про доступ до публічної інформації» листом від 29.09.2021 № 501/1216, що свідчить про добровільне виконання рішення суду.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 в задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити заяву.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідачем в повному обсязі надано відповідь на поставлені ОСОБА_1 питання у запиті від 25.08.2020 ще до відкриття виконавчого провадження № 57209908, що є підставою для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Натомість, висновок суду першої інстанції про неповне виконання рішення суду у даній справі ґрунтується виключно на доводах позивача, жодним чином не підтвердженим. Зазначає, що видача судом окремих виконавчих листів щодо зобов`язання надати ОСОБА_1 інформацію на поставлені питання у запиті від 25.08.2020 та щодо зобов`язання надати ОСОБА_1 інформацію на поставлені питання у пунктах 2, 3 запиту від 25.08.2020 суперечить вимогам статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України, так як стосуються однієї позовної вимоги зобов`язального характеру.

В судове засідання на апеляційний розгляд справи учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до частини четвертої статті 229, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд ухвалив розгляд справи здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129), суд ухвалює рішення іменем України, а судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Основного Закону).

Зазначені норми Конституції України знайшли своє відображення в процесуальному законодавстві України.

Так, статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 372 Кодексу адміністративного судочинства України визначено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

Згідно із частинами першою, другою цієї статті у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому, рішення суду можуть виконуватися у добровільному або примусовому порядку. Особа може виконати рішення суду добровільно: з моменту набрання рішенням суду законної сили; до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

За правилами частини першої статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таку заяву суд розглядає в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви (частина третя статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.12.2021 у справі № 9901/235/20 зазначила, що за процесуальним законом існує можливість визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, зокрема, за заявою боржника з підстав добровільного виконання. Таку заяву суд розглядає в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви (частина третя статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України).

Із матеріалів справи встановлено, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2021 у справі № 460/7457/20 Військовою частиною НОМЕР_1 листом від 29.09.2021 № 501/1216 позивачу надано інформацію на його запит від 25.08.2020.

Разом з тим, що стосується запитуваної позивачем інформації у пунктах 2, 3 запиту про отримання публічної інформації від 25.08.2020, а саме: які документи були подані на розгляд засідання житлової комісії Рівненського гарнізону для погодження зняття службового житла щодо надання у постійне користування квартир по кожній особі окремо, що оформлено протоколом комісії від 25.09.2018 № 66, а також надання копій протоколів засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України від 02.10.2018 № 249, від 03.08.2018 № 140, від 09.10.2018 № 288, від 22.07.2019 № 261, від 07.12.2018 № 465, від 15.03.2019 № 30, від 23.04.2019 № 149, від 22.05.2019 № 194, слід зазначити, що відповідачем не надано в повному обсязі інформацію, зокрема, щодо військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та щодо надання копій протоколів засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до частини третьої статті 22 Закону Україні «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Таким чином, судове рішення у відповідній частині не виконане відповідачем у добровільному порядку в повному обсязі, що свідчить про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви Військової частини НОМЕР_1 про визнання виконавчого документа у даній справі щодо надання ОСОБА_1 інформації на поставлені питання у пунктах 2, 3 запиту від 25.08.2020 таким, що не підлягає виконанню.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року про відмову у визнанні виконавчого листа щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України надати ОСОБА_1 інформацію на поставлені питання у пунктах 2, 3 запиту від 25 серпня 2020 року у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації» таким, що не підлягає виконанню, у справі № 460/7457/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 20.04.2022