Справа № 380/24380/21
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року

Зал судових засідань №7

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Середа О-В.І.,

за участю:

представника позивача Крючкова В.О.,

представника відповідача Саган Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Львові, в порядку загального позовного провадження, адміністративну справу за позовом ТОВ «ЕКО СТОР» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

в с т а н о в и в :

ТОВ «ЕКО СТОР» (місцезнаходження: вул.Січових Стрільців, будинок 21, офіс 501, м.Київ, 04053; ) звернулося з позовною заявою до Львівської митниці (місцезнаходження: вул.Костюшка, 1, м.Львів, 79000; код ЄДРПОУ ВП 43971343), в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700015/2 від 01 жовтня 2021 року, рішення Львівської митниці ДМС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700019/2 від 04 жовтня 2021 року, рішення Львівської митниці ДМС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700020/2 від 04 жовтня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з метою митного оформлення Товару №1, Товару №2, Товару №3 через уповноваженого декларанта ОСОБА_1 подав електронні митні декларації, що зареєстровано за № UA204020/2021/011354, UA209160/2021/011481, UA209160/2021/0011500, в яких вартість ввезеного товару визначено за основним методом (за ціною договору/контракту). Зазначає, що відповідачем, за результатами перевірки поданих позивачем митних декларацій, прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700015/2 від 01 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700019/2 від 04 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700020/2 від 04 жовтня 2021 року. Вважає, що Львівською митницею не наведено причини неможливості проведення митного оформлення за заявленими позивачем митними вартостями товарів, тому такі скориговані вартості не можуть братися судом до уваги при вирішення справи по суті. Вважає такі рішення необґрунтованими та таким, що суперечить нормам чинного законодавства. Крім того, зазначає, що надані позивачем до митного оформлення документи є достатніми для підтвердження заявленої митної вартості усього товару шляхом застосування основного методу, відтак, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови підлягають скасуванню.

Ухвалою від 20.12.2021 суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що під час здійснення митного контролю за митною декларацією від 01.10.2021 № UA204020/2021/011354 (далі МД) було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах. За результатами опрацювання було встановлено наступне: термін дії договору від 01.05.20 № 01/05/2020 закінчився 31.12.2020 згідно зазначеного у розділі 10 контракту й жодних документів, що підтверджують чинність договору на момент митного оформлення не надано; в поданому до митного оформлення інвойсі умови оплати не зазначені, що суперечить умовам договору; у графі 1 CMR від 30.09.2021 №б/н відправником товару зазначено «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko, проте графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом PPU «Wieslaw Kus», тобто підприємством, яке не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди, що викликає сумнів у митного органу щодо належності вищевказаного документу до оцінюваного товару; прайс-лист від 22.09.21 №б/н заявлений у графі 44 митної декларації не відповідає визначенню документа за кодом 3014 - Прайс-лист виробника товару, оскільки виданий не виробником Zaklad Miesne Viando Sp. Z o.o, а відправником «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko. Під час здійснення митного контролю за митною декларацією від 04.10.2021 №UA209160/2021/011481 було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах. За результатами опрацювання встановлено наступне: термін дії договору від 01.05.20 № 01/05/2020 закінчився 31.12.2020 згідно зазначеного у розділі 10 договору. Не надано підтвердження щодо терміну дії та чинності зовнішньоекономічного договору на момент митного оформлення; відповідно до розділу 5 договору від 01.05.20 № 01/05/2020 умови оплати зазначаються в інвойсах. В поданому до митного оформлення інвойсі умови оплати не зазначені; у графі 1 СМR від 30.09.21 № б/н відправником товару зазначено «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko, проте графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом PPU «Wieslaw Kus», тобто підприємством яке не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди; прайс-лист від 22.09.21 №б/н заявлений у графі 44 митної декларації не відповідає визначенню документа за кодом 3014 - Прайс-лист виробника товару, оскільки виданий не виробником Zaklad Miesne Viando Sp. Z o.o, а відправником «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko. Під час здійснення митного контролю за митною декларацією від 04.10.2021 № UA209160/2021/0011500 було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах. За результатами опрацювання встановлено наступне: термін дії договору від 01.05.20 № 01/05/2020 закінчився 31.12.2020 згідно зазначеного у розділі 10 договору. Не надано підтвердження щодо терміну дії та чинності зовнішньоекономічного договору на момент митного оформлення; відповідно до розділу 5 договору від 01.05.20 № 01/05/2020 умови оплати зазначаються в інвойсах. В поданому до митного оформлення інвойсі умови оплати не зазначені; у графі 1 СМR від 30.09.21 № б/н відправником товару зазначено «Pol-Export» ОСОБА_2 , проте графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом ETABLISSEMENTS ABERA, тобто підприємством яке не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди. Зважаючи на викладене, відповідач вказує, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України, декларанту було надіслано повідомлення про надання ряду документів на підтвердження митної вартості, а в подальшому відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МК України, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МК України. Для визначення митної вартості не застосовано методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст.60 МК України) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МК України) та методу 2г (ст.63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України). Джерелом для коригування митної вартості слугувала інформація, надана в рамках Меморандуму «Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції» та митні декларації, де встановлена інша митна вартість такого товару. Відтак зазначає, що спірні рішення про коригування митної вартості товару є правомірними, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що митний орган вказує, що термін дії договору від 01 травня 2020 року №01/05/2020 закінчився 31.12.2020. Позивач зазначає, що між сторонами зовнішньоекономічної угоди №01/05/2020 було укладено додаткові угоди, однією з таких угод було продовжено строк дію зовнішньоекономічного контракту. Зважаючи на чималий обсяг поставок, декларантом випадково не було подано однієї з цих додаткових угод при проведенні митного оформлення. Однак, на момент виставлення рахунків-фактур та поставки товарів в адресу компанії ТОВ «ЕКО СТОР» між сторонами відносини були реальні та підтверджені. Додатковим сумнівом для Львівської митниці є той факт, що у поданих до митного оформлення рахунках фактурах не виділено такої складової як вартість тари. Уваги заслуговує укладений сторонами зовнішньоекономічний контракт №01/05/2020 від 01.05.2020 року, у якому в розділі №2 містяться положення про те, що вартість тари входить до ціни товару. У Львівської митниці виник сумнів з приводу того, що у графі 1 товаротранспортних накладних відправником товару вказано компанію POL-EXPORT, а графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом PPU WIESLAW KUS, тобто підприємством, що нібито не є стороною зовнішньоекономічної угоди. Вказує, що зазначена компанія PPU WIESLAW KUS є іноземним декларантом зі сторони експортера, відомості про це підприємство відображаються у відповідній графі експортних митних декларацій. Зважаючи на те, що безпосереднім замитненням товару та його відправленням займалася уповноважена компанія, то наявність штампу у товаротранспортній накладній не є порушенням норм митного законодавства, та більше того, наявність штампа цієї компанії не впливає на рівень митної вартості товару, а тому не може бути підставою для митного органу для коригування заявленої декларантом митної вартості товару. Львівська митниця взяла за основу дані про митне оформлення аналогічного товару за митною деклараціями №UA205140/2021//663907 від 30 вересня 2021 року, за якою митна вартість товару було визначено за ціною 1 долар США за кілограм. Сторонами таких правовідносин були компанії, відправником Przedsiebiorstwo Wielobranzowe «ARA D», отримувачем товару зазначено українську компанію ТОВ «ЕКСІМТОРГ ЛТД». Товар за такою митною декларацією ввозився за 6 (резервним методом), про що свідчить графа 43 «Митної декларації». Митний орган не долучає жодного документу, який би відображав основні положення зовнішньоекономічних відносин таких компаній. Пересвідчитись у існуючих договірних відносинах сторін контракту ні у позивача, ні у суду немає можливості. Львівська митниця взяла за основу відомості про раніше оформлений товар, проте не надала жодного обґрунтованого пояснення правомірності своїх дій. Митна вартість відрізняється від заявленої позивачем до митного оформлення, адже між сторонами зовнішньоекономічної операції, яку Львівська митниця бере за основу, товар ввозився за 6 (резервним методом), тобто вартість товарів визначалася не з врахуванням договору/рахунку-фактури, а з врахуванням рекомендацій митного органу, крім того товар, що ввозився за наведеними митним органом деклараціями не є аналогічним із ввезених в адресу ТОВ «ЕКО СТОР».

21.02.2022 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В цьому ж судовому засіданні протокольоною ухвалою суду залишено без розгляду клопотання Львівської митниці про об`єднання справ в одне провадження, а також відмовлено в клопотанні представника відповідача про виклик свідка.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила з мотивів, наведених у відзиві, просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши доводи представника позивача та представника відповідача, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

29 вересня та 30 вересня 2021 року ТОВ «ЕКО СТОР» (код ЄДРПОУ - 41940580) через уповноваженого декларанта ОСОБА_1 з метою декларування товарів, в тому числі: товар №1 «сало шийне свиняче морожене, без пісних, обвалене, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання, вагою 21037,00 кг.»; товар №2 «їстівні субстрати свійських свиней морожені - язик, не подрібнений, без теплової кулінарної обробки, не консервований, без харчових добавок та приправ, вагою - 20050,00 кг.»; товар №3 «сало (хребтове) свиняче морожене, без пісних частин, обвалене, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною, вагою 20240,00 грн.» - на митний пост Львівської митниці подано митні декларації (МД), які були зареєстровані за № UA204020/2021/011354, UA209160/2021/011481, UA209160/2021/0011500.

Окрім того, декларантом були заявлені та надані до митного оформлення інші документи на підставі яких товар був куплений та доставлений до митного кордону України.

Уповноваженою особою декларанта було визначено митну вартість товару за основним методом, за ціною договору.

Вважаючи, що митна вартість за основним методом не підтверджена, відповідачем винесено спірні рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700015/2 від 01 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700019/2 від 04 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700020/2 від 04 жовтня 2021 року.

На підставі рішення про коригування митної вартості товарів прийнято картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209160/2021/00073, №UA209160/2021/00077, №UA209160/2021/00078.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач з вказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів не погоджується, вважає їх протиправним та таким, що суперечить поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства, а тому звернувся до суду з даним позовом про його скасування.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний Кодекс України (далі МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Порядок визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається відповідно до розділу ІІІ МК України.

Згідно з статтею 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм МК України.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до статті 374 МК України товари, які ввозяться громадянами на митну територію України, підлягають оподаткуванню в порядку та на умовах, визначених законами України.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною другою статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 МК України.

Згідно з ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості має право:

- упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

- письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МКУ додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Також, відповідно до положень частини 7 статті 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частиною першою статті 55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною першою статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції) (частина друга статті 57 МК України).

Згідно з правилами частин третьої - шостої статті 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною другою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини четвертій статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, ? це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

Згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, серед іншого, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо такі витрати (складові митної вартості) не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Системний аналіз вказаних положень МК України дає підстави дійти таких висновків основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод, тобто за ціною договору (контракту). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Водночас застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

Суд встановив, що ввезення на митну територію України Товару №1, Товару №2, Товару №3 відбулося на підставі зовнішньоекономічного контракту №01/05/2020 01 травня 2020 року, укладеного між компаніями ТОВ «ЕКО СТОР» та експортером компанією «POL-EXPORT» Jaroslaw Roszczenko.

За умовами зазначеного зовнішньоекономічного контракту, поставки товарів здійснюються на додатково погоджених умовах - FCA, EXW, СРТ, СІР згідно правил Інкотермс 2010.

У Контракті вказано, що найменування товару, кількість та ціна товару обумовлюється в інвойсі на кожну партію товару. Щодо умов розрахунків передбачено, що розрахунки здійснюються на умовах післяоплати, валюта платежу євро або долар.

Як зазначалося, з метою митного оформлення Товару №1, Товару №2, Товару №3 ТОВ «ЕКО СТОР» подало електронні митні декларації, що зареєстровані за № UA204020/2021/011354, UA209160/2021/011481, UA209160/2021/0011500, в яких вартість ввезеного товару визначено за основним методом (за ціною договору/контракту).

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару, уповноважена особа декларанта разом з митною декларацією № UA204020/2021/011354, щодо товару №1 подала наступні документи: сертифікат якості від 30 вересня 2021 року, рахунок-фактура PL/050606979/2021/007/0610 від 30 вересня 2021 року, автотранспортна накладна від 30 вересня 2021 року, міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №1021/08219/21/01/UA від 30 вересня 2021 року, прейскурант (прайс-лист) виробника від 22 вересня 2021, зовнішньоекономічний контракт №01/05/2020 року від 01 травня 2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 06 липня 2021 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 14 вересня 2021 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів від 01 жовтня 2021 року, декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером PL/050606979/2021/007/0610 від 30 вересня 2021 року, копія митної декларації країни відправлення №21PL301010E1103842 від 30 вересня 2021 року.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару, уповноважена особа декларанта разом з митною декларацією № UA209160/2021/011481, щодо товару №2 подала наступні документи: сертифікат якості від 01 жовтня 2021 року, рахунок-фактура №PL/050606979/2021-007/0617 від 01 жовтня 2021 року, автотранспортна накладна від 02 жовтня 2021 року, міжнародний ветеринарний сертифікат №1021/08221/21/01/UA від 01 жовтня 2021 року, прейскурант (прайс-лист) виробника від 27 вересня 2021 року, зовнішньоекономічний контракт №01/05/2020 від 01 травня 2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту від 06 липня 2021 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 14 вересня 2021 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів, декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером PL/050606979/2021/007/0617 від 01.10.2021, копія митної декларації країни відправлення №21PL301010E1109866 від 02 жовтня 2021 року.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару, уповноважена особа декларанта разом з митною декларацією № UA209160/2021/0011500, щодо товару №3 подала наступні документи: сертифікат якості від 01 жовтня 2021 року, рахунок-фактура (інвойс) №PL/050606979/2021-007/0619 від 01 жовтня 2021 року, автотранспортна накладна від 01 жовтня 2021 року, міжнародний ветеринарний сертифікат №FRSB від 01 жовтня 2021 року, зовнішньоекономічний контракт №01/05/2020 від 01 травня 2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 06 липня 2021 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 14 вересня 2021 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів від 04 жовтня 2021 року, декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером PL/050606979/2021/007/0619 від 01.10.2021, копія митної декларації країни експорту №21PL301010E1112548 від 03 жовтня 2021 року).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 54 МКУ, митний орган має право у випадках, встановлених МКУ, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 МКУ додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МКУ, декларанту було надіслано повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості, а саме:

якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок);

транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

якщо здійснювалося страхування,

- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МК України, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МК України.

Під час здійснення митного контролю за митною декларацією №UA204020/2021/011354 відповідачем було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах. За результатами опрацювання було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700015/2 від 01 жовтня 2021 року. Згідно з п. 33 якого, обставинами прийняття рішення та джерелами інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості товару, зазначено: відповідно до п. 1 ч. 4 от. 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Під час розгляду документів було виявлено наступне: до митного оформлення заявлено товар «Tluszcz wp. karkowy mrozony Сало шийне свиняче заморожене» за митною вартістю 0,51 євро за кг. згідно рахунку-фактури від 30.09.2021 № PL/050606979/2021-007/0610. У графі 1 CMR від 30.09.21 № б/н відправником товару зазначено «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko, проте графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом PPU «Wieslaw Kus», тобто підприємством яке не є стороною даної зовнішньоьекономічної угоди. Додатково наданий документ підтвердження вивозу KOMUNIKAT ІЕ599 містить інформацію ідентичну експортній декларації. За умовами зовнішньоекономічного договору від 01.05.2020 № 01/05/2020 розділом 1. Предмет контракту передбачено що товар поставляється в асортименті зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. У розділі 2. договору визначено що у такому інвойсі повинно бути зазначено назву, загальну кількість та вартість товару. До митного оформлення такий документ не надавався. Також не надано підтвердження чинності на момент митного оформлення даного контракту, а саме підтвердження продовження терміну дії зовнішньоекономічного договору, відповідно до розділу 10, яким термін дії встановлено до 31.12.2020. Розділом 5 Договору передбачено що оплата здійснюється на умовах обумовлених в Інвойсах, але в інвойсі від 30.09.2021 № PL/050606979/2021-007/0610 відсутні будь-які відомості щодо способу оплати. Прайс-лист від 22.09.2021 №б/н, заявлений у графі 44 митної декларації, не відповідає визначенню документа за кодом 3014 - Прайс-лист виробника товару, оскільки виданий не виробником товару Zaklady Miesne Viando Sp. z o.o., а відправником «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko. Відомості у даному документі не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу, що передбачено визначенням поняття Прайс-лист (прейскурант). Документи подані до митного оформлення не містять всіх відомостей що підтверджують числові значення митної вартості. - до частини 2-3 статті 53 Митного кодексу України декларанту надіслано вимогу на подання додаткових документів для підтвердження митної вартості: додатки (Інвойс) до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або Інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Документів згідно вимоги не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МК України, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст.60 МК України) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МК України) та методу 2г (ст.63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували надані «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» ціни на такий товар, а також МД від 30.09.21 № UA205140/2021/62671, де митна вартість товару становить 1,0 дол. США за кг.

Під час здійснення митного контролю за митною декларацією № UA209160/2021/011481 відповідачем було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах. За результатами опрацювання було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700019/2 від 04 жовтня 2021 року. Згідно з п. 33 якого, обставинами прийняття рішення та джерелами інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості товару, зазначено: відповідно до п.1 ч. 4 от. 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Під час розгляду документів було виявлено наступне: до митного оформлення заявлено товар «Оzоrу wieprzowe mrozone - язик свинячий заморожений» за митною вартістю 1,52 евро за кг. За умовами зовнішньоекономічного договору від 01.05.2020 № 01/05/2020 розділом 1. Предмет контракту, передбачено що товар поставляється в асортименті зазначеному в інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. Також у розділі 2. Договору визначено що у такому Інвойсі повинно бути зазначено назву, загальну кількість та вартість товару. До митного оформлення такий документ не надавався, що не відповідає вимогам статті 53 п.2 МК України. Прайс-лист від 27.09.2021 №б/н заявлений у графі 44 митної декларації не відповідає визначенню документа за кодом 3014 - Прайс-лист виробника товару, оскільки виданий не виробником товару Zaklady Miesne Viando Sp. z o.o., а відправником «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko. Відомості у даному документі не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу, що передбачено визначенням поняття Прайс-лист (прейскурант). Також не надано підтвердження чинності на момент митного оформлення даного контракту, а саме підтвердження продовження терміну дії зовнішньоекономічного договору, оскільки відповідно до розділу 10, термін його дії встановлено до 31.12.2020. Розділом 5 Договору передбачено що оплата здійснюється на умовах обумовлених в інвойсах, але в інвойсі від 01.10.2021 № PL/050606979/2021-007/0617 відсутні будь-які відомості щодо терміну та способу оплати. У графі 1 CMR від 02.10.2021 № б/н відправником товару зазначено «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko, проте графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом PPU «Wieslaw Kus», тобто підприємством яке не є стороною даної зовнішньоьекономічної угоди. Документи подані до митного оформлення не містять всіх відомостей що підтверджують числові значення митної вартості товару. Декларанту надано вимогу відповідно до частини 2-3 статті 53 Митного кодексу України надати додаткові документи для підтвердження митної вартості: додатки (Інвойс) до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій -третій статті 53 МК України, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 26 (ст.60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МК України) та методу 2г (ст.63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України). Джерелом для коригування митної вартості слугувала інформація надана в рамках Меморандуму «Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції» від 28.09.2021, та МД від 02.10.2021 № UA205140/2021/63904, де митна вартість такого товару становить 1,92 дол. США за кг.

Під час здійснення митного контролю за митною декларацією № UA209160/2021/0011500 відповідачем було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах. За результатами опрацювання було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700020/2 від 04 жовтня 2021 року. Згідно з п. 33 якого, обставинами прийняття рішення та джерелами інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості товару, зазначено: відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Під час розгляду документів було виявлено наступне: до митного оформлення заявлено товар «Slonina wleprzowa mrozona - Сало хребтове свинне морожене» за митною вартістю 0,51 евро за кг. згідно рахунку-фактури від 01.10.2021 № PL/050606979/2021-007/0619. Виробником товару є «ETABLISSEMENTS ABERA», країна виробництва Франція. Додатково наданий документ підтвердження вивозу KOMUNIKAT ІЕ599 містить інформацію ідентичну декларації від 03.10.2021 № MRN 21PL301010E1112548 (Польща). Розділом 5 зовнішньоекономічного договору передбачено що оплата здійснюється на умовах обумовлених в інвойсах, але в даному інвойсі відсутні будь-які відомості щодо терміну та способу оплати. У графі 1 CMR від 01.10.2021 № б/н відправником товару зазначено CAVIAGRO SAS за ордером «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko, проте графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом «ETABLISSEMENTS ABERA», тобто підприємством яке є виробником товару. За умовами зовнішньоекономічного договору від 01.05.2020 № 01/05/2020 розділом 1. Предмет контракту передбачено що товар поставляється в асортименті зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. У розділі 2. договору визначено що у такому Інвойсі повинно бути зазначено назву, загальну кількість та вартість товару. До митного оформлення такий документ не надавався. Також не надано підтвердження чинності на момент митного оформлення даного контракту, а саме підтвердження продовження терміну дії зовнішньоекономічного договору, відповідно до розділу 10, яким термін дії встановлено до 31.12.2020. Документи подані до митного оформлення не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості. Відповідно до частини 2-3 статті 53 Митного кодексу України декларанту надіслано вимогу на подання додаткових документів для підтвердження митної вартості: додатки до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Документів згідно вимоги не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій, третій статті 53 МК України, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст.60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МК України) та методу 2г (ст.63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували надані «Всеукраїнською асоціацією Імпортерів м`яса та м`ясопродукції» ціни на такий товар, а також МД від 02.10.2021 № UA205140/2021/63907, де митна вартість товару становить 1,0 дол. США за кг.

Що стосується твердження відповідача про те, що термін дії договору від 01.05.20 № 01/05/2020 закінчився 31.12.2020 суд зазначає наступне.

Суд встановив та не заперечується сторонами про те, що між сторонами зовнішньоекономічної угоди №01/05/2020 від 01.05.2020 було укладено додаткові угоди, однією з таких угод від 31.12.2020 було продовжено строк дії зовнішньоекономічного контракту до 31.12.2022.

Позивач зазначає, що зважаючи на чималий обсяг поставок, декларантом помилково не було подано однієї з цих додаткових угод при проведенні митного оформлення. Однак, на момент виставлення рахунків-фактур та поставки товарів в адресу компанії ТОВ «ЕКО СТОР» між сторонами відносини були реальні та підтверджені.

Щодо твердження Львівської митниці з приводу того, що у графі 1 товаротранспортних накладних відправником товару вказано компанію «POL-EXPORT» Jaroslaw Roszczenko, а графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом PPU «Wieslaw Kus», тобто підприємством, що не є стороною зовнішньоекономічної угоди суд зазначає наступне.

Вказана компанія PPU «Wieslaw Kus» є іноземним декларантом зі сторони експортера, відомості про це підприємство відображаються у відповідній графі експортних митних декларацій.

Зважаючи на те, що безпосереднім замитненням товару та його відправленням займалася уповноважена компанія, то наявність штампу у товаротранспортній накладній не свідчить про порушення норм митного законодавства та наявність штампа цієї компанії не впливає на рівень митної вартості товару, а тому не може бути підставою для митного органу для коригування заявленої декларантом митної вартості товару.

Однією з підстав для здійснення коригування митної вартості товарів стало те, що прайс-листи від 22.09.21 №б/н заявлені у графі 44 митної декларації не відповідають визначенню документа за кодом 3014 - Прайс-лист виробника товару, оскільки видані не виробником Zaklad Miesne Viando Sp. Z o.o, а відправником «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko

З приводу вимоги про надання прайс-листів щодо кожної з поставок суд зазначає, що до переліку додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, а також розрахунок ціни (калькуляція).

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа.

Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, умов поставки, не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі умови поставки.

При цьому, Львівська митниця мотивуючи кожне з рішень про коригування митної вартості тим, що ТОВ «ЕКО СТОР» заявлені неповні відомості про митну вартість товарів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, лише констатувала ту обставину, що із прайс-листів не вбачається на яких умовах поставки згідно з Інкотермс сформована ціна.

Однак, відповідач не навів доводів, на підставі яких він вважає, що до ціни товару, перелік яких наведений в прайс-листах, включені не всі складові вартості цього товару або будь-яких інших доводів в обґрунтування критичної оцінки цього документа.

Позивач вказує, що до митного оформлення митному органу щодо кожної поставки надавалися Komunikat ІЕ599 - підтвердження вивозу, в якому є відсилання на митні декларації крани-відправлення (експортні декларації), відображається вартість кожного товару в Євро, зазначається відповідний курс Євро до Польського злотого та відповідна вартість товару конвертована в Польський злотий.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі №816/747/15-а.

В експортних деклараціях щодо кожної поставки також є вартість у євро, що відповідає тій, яка відображена у рахунках-фактурах, наданих до митного оформлення, графа 46 декларацій країни-відправлення містить вартості товару конвертовану у польський злотий. Усі числові значення у товаросупровідних документах щодо кожної з поставок сформовані на підставі даних, наданих продавцем, компанією - експортером, що підтверджуються його реквізитами.

Щодо тверджень Львівської митниці про те, що у виданих експортерами рахунках-фактурах не відображено інформації про асортимент товару, що ввозився в адресу компанії ТОВ «ЕКО СТОР» суд зазначає, що такі твердження не є обґрунтованими, оскільки як видно з копій рахунків-фактур, вони містять таблиці, у яких наявні колонки з найменуваннями: «кількість», «вага», «опис товару», «ціна за одиницю», «загальна вартість», «VAT (ПДВ)». Вся інформація у стовпцях заповнена належним чином, саме тому з наявної інформації можна визначити асортимент товару, що ввозився в адресу ТОВ «ЕКО СТОР», його вагу, кількість, вартість, тощо.

Щодо надання висновків про вартісні характеристики товарів, суд зазначає, що вартісні показники у всіх товаросупровідних документах узгоджуються і в рахунках-фактурах, і в платіжних документах, і в експортних деклараціях країни-відправлення, тобто ніяких не відповідностей не видно.

Окрім цього, згідно з пунктами 2 і 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Частиною третьою статті 58 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

При цьому, частиною першою статті 64 МК України передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (частина друга статті 64 МК України).

Згідно з частиною третьою статті 64 МК України митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.

В постанові від 10.12.2020 у справі № 380/10399/20 Верховний Суд, серед іншого, сформулював правовий висновок, за яким рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2 і 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним митним органом за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був ввезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була скоригована, що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Так, суд встановив, що відповідач, приймаючи спірні рішення про коригування митної вартості товарів, відхилив можливість застосування наступних методів визначення митної вартості: методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причин відсутності в митного органу і декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причин відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості.

При цьому, в якості джерела інформації для визначення митної вартості відповідач використав цінову інформацію, надану в рамках Меморандуму «Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції» від 28.09.2021 та МД від 30.09.2021 № UA205140/2021/62671, де митна вартість товару становить 1,0 дол. США за кг., МД від 02.10.2021 № UA205140/2021/63904, де митна вартість такого товару становить 1,92 дол. США за кг., МД від 02.10.2021 № UA205140/2021/63907, де митна вартість товару становить 1,0 дол. США за кг.

Разом з тим, суд зауважує, що при використанні Львівською митницею відомостей з митних декларацій, за якими було здійснено митне оформлення аналогічних товарів за значно вищою вартістю, митний орган не обґрунтував, чи ідентичні товари, що розмитнювалися за значно вищою вартістю, чи точно з такими характеристиками, такою ж самою вагою до того ж, сторонами правовідносин за такою митною декларацією є зовсім інші компанії, ввезення товару відбулося на зовсім інших умовах, крім того декларантом навіть було обрано інший метод визначення митної вартості товару, про що свідчить цифра « 6» у графі №43 митної декларації. Водночас, митний орган не долучає жодного документу, який би відображав основні положення зовнішньоекономічних відносин таких компаній.

Суд зазначає, що кожна зовнішньоекономічна операція має своїм підґрунтям раніше укладені між сторонами договори. Принцип свободи договорів чітко передбачає, що сторони можуть самостійно вирішувати яка вартість товарів, на яких умовах буде ввозитися, тощо.

У вказаному випадку митним органом ні в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості, ні в ході судового розгляду даної справи не надано жодних пояснень з приводу застосування резервного (шостого) методу, а не як це передбачено порядком застосування кожного з методів, що передує методу, обраному митним органом та, як наслідок не можливістю здійснення розрахунку ціни товару за іншими другорядними методами.

Окрім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Таким чином, позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для визначення митної вартості товару. Натомість відповідач не навів жодних доказів того, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливості здійснити митне оформлене імпортованого товару за ціною договору.

До кожної партії товарів позивач надавав і сертифікати якості і міжнародні ветеринарні сертифікати, вагові та вартісні показники у всіх товаросупровідних документах узгоджуються між собою, відомості про відправника та отримувача також кореспондуються між собою, тому не повинні викликати ніяких сумнівів.

Суд наголошує, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що надані Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО СТОР" документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за імпортований товар. Натомість наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути єдиною та достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28 серпня 2021 року у справі № 815/4256/16.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною 1 статті 90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням зазначеного, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що спірні рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/700015/2 від 01 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700019/2 від 04 жовтня 2021 року, № UA209000/2021/700020/2 від 04 жовтня 2021 року не відповідає критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, адже прийняті не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому підлягають скасуванню як протиправні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача на користь витрат на правничу допомогу в сумі 12000,00 грн., суд зазначає наступне.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Приписами частини 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частинами 2, 3 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4)дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 ст. 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Верховний Суд України у постанові від 01.10.2002 № 36/63 визначив умови, за яких стороні сплачуться судові витрати за участь адвоката при розгляді справи, а саме: кошти сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались; їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що професійна правнича допомога позивачу надавалася адвокатом Крючковим В.О. на підставі договору про надання правової допомоги від 8 вересня 2021 року.

Вид наданих послуг професійної правничої допомоги та їх вартість підтверджуються актом здачі-приймання робіт від 01.11.2021 №1-000000282, відповідно до якого позивачу надано наступні послуги: ознайомлення керівника позивача із процесуальними правами та обов`язками щодо захисту прав та інтересів порушеного права; ознайомлення з рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови у митному оформленні; ознайомлення з товаросупровідними документами наданих клієнтом щодо кожної поставки; подання письмових пояснень щодо кожної поставки; пошук інформації щодо контрагента в мережі Інтернет та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції; юридичний прогноз справи; детальний аналіз та вивчення фактичних обставин справи; складання стратегії представництва ТОВ «ЕКО СТОР» у суді щодо зазначеної справи; вивчення судової практики з відповідних правовідносин; складання та подання позовної заяви. Загальна вартість робіт за договором про надання правничої допомоги від 8 вересня 2021 року становить 12000,00 грн.

На обґрунтування вимог про стягнення правничої допомоги представником позивача долучено: договір про надання правової допомоги від 8 вересня 2021 року, ордер на надання правової допомоги серії АС №1031387, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №607, попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу на суму 12000,00грн., рахунок-фактуру №1-000000282 від 29.10.2021 на суму 12000,00 грн., акт здачі-приймання робіт від 01.11.2021 №1-000000282 на суму 12000,00грн., платіжне доручення №1993 від 01.11.2021 на суму 12000,00грн.

Відповідач у відзиві просить не брати до уваги при вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу таких послуг, наданих адвокатом, а саме: ознайомлення керівника позивача із процесуальними правами та обов`язками; ознайомлення з рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови у митному оформленні транспортних засобів; ознайомлення з товаросупровідними документами наданих клієнтом, юридичний прогноз справи; пошук інформації щодо контрагента в мережі Інтернет та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції» та «юридичний прогноз справи»; подання письмових пояснень на вимогу митного органу, оскільки жодного відношення до надання правової допомоги вони не мають.

Разом з тим, суд зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Вказаний висновок Верховного Суду у відповідності до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд враховує під час вирішення такого питання.

Враховуючи складність справи, доводи відповідача, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу частково відповідають критерію реальності адвокатських витрат та підлягають до задоволення частково.

Аналізуючи вищенаведене, врахувавши предмет спору, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню на підставі заперечень відповідача та у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо судового збору, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовується позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці ДМС (місцезнаходження: вул.Костюшка, 1, м.Львів, 79000; код ЄДРПОУ ВП 43971343) про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/700015/2 від 01 жовтня 2021 року, №UA209000/2021/700019/2 від 04 жовтня 2021 року, №UA209000/2021/700020/2 від 04 жовтня 2021 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО СТОР» (місцезнаходження: вул.Січових Стрільців, будинок 21, офіс 501, м.Київ, 04053; ) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (місцезнаходження: вул.Костюшка, 1, м.Львів, 79000; код ЄДРПОУ ВП 43971343) сплачений судовий збір в сумі 6810 (шість тисяч вісімсот десять) грн. 00 коп.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО СТОР» (місцезнаходження: вул.Січових Стрільців, будинок 21, офіс 501, м.Київ, 04053; ) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (місцезнаходження: вул.Костюшка, 1, м.Львів, 79000; код ЄДРПОУ ВП 43971343) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 22.04.2022.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна