Справа № 990/48/22
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 квітня 2022 року

Київ

справа №990/48/22

адміністративне провадження № П/990/48/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів: Гімона М.М., Ханової Р.Ф.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА - ЗА ЖИТТЯ» про визнання протиправним та скасування рішення про дострокове припинення повноважень народного депутата України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернулась до Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА - ЗА ЖИТТЯ», зазначила третіми особами Центральну виборчу комісію, Міністерство юстиції України.

Як слідує з матеріалів, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення З`їзду Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА - ЗА ЖИТТЯ» від 17 березня 2022 року про дострокове припинення повноважень народного депутата України ОСОБА_2 , народного депутата України ОСОБА_1, народного депутата України ОСОБА_3 на підставі їх виходу із складу депутатської фракції Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА - ЗА ЖИТТЯ» у Верховній Раді України ІХ скликання, оформленого протоколом другого етапу ХХІV З`їзду Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА - ЗА ЖИТТЯ».

Позивач зазначає, що з`їзд Партії 17 березня 2022 року, на якому прийнято рішення про дострокове припинення повноважень народних депутатів України ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на підставі їх виходу із складу депутатської фракції Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА - ЗА ЖИТТЯ» у Верховній Раді України ІХ скликання, було проведено із порушенням процедури його скликання, проведення та оформлення протоколом прийнятого на ньому рішення.

Як вважає позивач, оскаржуване рішення є протиправним, таким, що прийняте з порушеннями вимог законодавства України, Статуту Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА - ЗА ЖИТТЯ» та підлягає скасуванню.

Крім того, ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову. Також позивач звернулась з заявою про забезпечення доказів.

Ухвалою Верховного Суду від 04.04.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА - ЗА ЖИТТЯ» про визнання протиправним та скасування рішення про дострокове припинення повноважень народного депутата України залишено без руху.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд дійшов висновку, що у противагу вимогам пункту 9 частини п`ятої статті 160 КАС України позивач не вказала, у чому полягає порушення її прав, свобод, інтересів саме спірним актом, належним чином не обґрунтувала порушення оскаржуваним актом власних прав, свобод та інтересів, у позовній заяві не аргументовано суть порушення прав, свобод, інтересів оскаржуваним актом.

Крім того, способом захисту порушеного права позивач визначила скасування оскаржуваного акту. Зокрема, у прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 просить визнати протиправним і скасувати рішення З`їзду Політичної партії про дострокове припинення повноважень народного депутата України ОСОБА_2 , народного депутата України ОСОБА_1, народного депутата України ОСОБА_3. При цьому, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заявлені позивачами у цьому спорі, про порушення їх прав, свобод та інтересів, мотивів, обґрунтувань, вимог у позовній заяві не зазначено.

Також, у позовній заяві позивач вказала третіми особами Центральну виборчу комісію, Міністерство юстиції України. При цьому, зі змісту позовної заяви судом з`ясовано, що позивачем норми статті 49 КАС України не враховані.

З огляду на встановлене, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно протягом встановленого судом строку виправити недоліки позовної заяви. Зокрема, слід вказати у чому полягає порушення її прав, свобод, інтересів спірним актом, належним чином обґрунтувати порушення оскаржуваним актом власних прав, свобод, інтересів; уточнити (конкретизувати) позовні вимоги з відповідним обґрунтуванням; у заяві про залучення третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначити, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Крім того, оскільки вимоги заяви про забезпечення позову похідні від змісту позовних вимог, які підлягають уточненню з відповідним обґрунтуванням, суд вважав, що заяву про забезпечення позову слід розглядати після усунення позивачем вищевказаних недоліків позовної заяви, як і заяву про витребування доказів.

Електронний примірник копії ухвали суду позивачем отримано 06.04.2022.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 04.04.2022 про залишення позовної заяви без руху, позивачем 11.04.2022 через підсистему «Електронний суд» надіслано заяву про усунення недоліків позовної заяви, з якої слідує, що в частині залучення третіх осіб, позивач вважає за доцільне не залучати Центральну виборчу комісію та Міністерство юстиції України до участі у справі, оскільки останні були вказані в позовній заяві помилково, питання щодо залучення третіх осіб позивач залишає на розсуд суду.

Крім того, позивач вказала, що беручи до уваги те, що в ухвалі Верховного Суду вказано, що вимоги заяви про забезпечення позову похідні від змісту позовних вимог, які підлягають уточненню з відповідним обґрунтуванням, під час розгляду заяви про забезпечення позову та заяви про витребування доказів, позивач вважає за необхідне врахувати судом усунуті недоліки позовної заяви.

Також, у згаданій заяві позивач зазначила, що з метою усунення недоліків направляє суду уточнену позовну заяву про визнання протиправним та скасування рішення щодо дострокового припинення повноважень народного депутата України.

Переглянувши уточнену позовну заяву, судом встановлено наступне.

Як вказано в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху, способом захисту порушеного права позивач визначила скасування оскаржуваного акту. Зокрема, у прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 просить визнати протиправним і скасувати рішення З`їзду Політичної партії про дострокове припинення повноважень народного депутата України ОСОБА_2, народного депутата України ОСОБА_1, народного депутата України ОСОБА_3. При цьому, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заявлені позивачами у цьому спорі, про порушення їх прав, свобод та інтересів, мотивів, обґрунтувань, вимог у позовній заяві не зазначено. Суд вважав за необхідне уточнити (конкретизувати) позовні вимоги з відповідним обґрунтуванням.

Разом з тим, в уточненій позовній заяві, що надіслана до суду на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, ОСОБА_1 просить визнати протиправним та скасувати рішення З`їзду Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА - ЗА ЖИТТЯ» від 17 березня 2022 року про дострокове припинення повноважень народного депутата України ОСОБА_1 , народного депутата України ОСОБА_2, народного депутата України ОСОБА_3 на підставі виходу із складу депутатської фракції Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА - ЗА ЖИТТЯ» у Верховній Раді України ІХ скликання, оформленого протоколом другого етапу ХХІV З`їзду Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА - ЗА ЖИТТЯ».

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване рішення однаковою мірою стосується кожного з народних депутатів України, повноваження яких неправомірно було припинено, і, водночас, звернення з позовом кожного із них, об`єктивно, не може опосередковувати ізольованого розгляду справи лише в контексті позивача, оскільки, вимога про скасування спірного рішення в межах даної справи є неподільною.

Аналізуючи вищезазначене, колегія суддів керується тим, що як встановлено нормами Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 5 цього Кодексу передбачено право кожної особи, яка вважає, що її право порушене, звернутися до суду за його захистом.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Процесуальний закон вимагає, щоб у позовній заяві про оскарження акта позивач, з-поміж іншого, обґрунтував, які конкретно з його прав та охоронюваних законом інтересів порушує оскаржуваний правовий акт.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У пункті 8 частини першої статті 4 КАС України встановлено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 поняття порушене право, за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття охоронюваний законом інтерес. Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття охоронюваний законом інтерес означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Наведеним вище положенням чинного законодавства, якими передбачено право звернення фізичної особи до суду з адміністративним позовом про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, кореспондує закріплений у пункті 9 частини п`ятої статті 160 КАС України обов`язок позивача обґрунтувати в позовній заяві у справі щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю його прав, свобод та інтересів.

Таким чином, колегія суддів констатує, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду про залишення позову без руху в повному обсязі, зокрема, не надано належних обґрунтувань порушення оскаржуваним актом власних прав, свобод, інтересів; позивач не уточнила (конкретизувала) позовні вимоги з відповідним обґрунтуванням для ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичної особи від порушень з боку суб`єкта владних повноважень. Позивачем не враховано, що порушення стосується індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Згідно пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Зазначені судом обставини свідчать про невиконання позивачем вимог ухвали суду про залишення позову без руху в повному обсязі. Враховуючи, що позивач не усунула недоліки адміністративного позову, позовна заява разом з доданими до неї документами підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За змістом частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА - ЗА ЖИТТЯ» про визнання протиправним та скасування рішення про дострокове припинення повноважень народного депутата України, повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, позовну заяву і додані до неї документи надіслати особі, яка подала позовну заяву. Копію позовної заяви залишити в суді.

Судове рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу Верховного Суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

М.М. Гімон

Р.Ф. Ханова

Судді Верховного Суду