Справа № 120/17287/21-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2022-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 квітня 2022 р. Справа № 120/17287/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 22.09.2021 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне нарахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Ухвалою від 07.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки згідно облікових даних ІС "Податковий блок" у позивача по сплаті ЄСВ утворилася заборгованість, тому відповідачем винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 22.09.2021 року на суму 179823 грн. 07 коп.

В свою чергу, представником позивача подано відповідь на відзив, у якому останній вважає доводи відповідача необґрунтованими, а адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

29.06.2016 року позивач помилково перерахував ЄСВ на рахунок за №0228 (призначений для сплати ЄСВ по грошовому забезпеченню), а не на рахунок за №0228 (призначений для сплати ЄСВ з заробітної плати).

З цієї дати в облікових даних IC "Податковий блок" виникла заборгованість позивача по сплаті вказаного обов`язкового платежу на рахунку за №0228.

06.08.2018 року Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено рішення №, яким до позивача застосовано штрафні санкції та нараховано пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 549526 грн. 86 коп., з яких: штраф у сумі 527431 грн. 62 коп. та пеня - 22095 грн. 24 коп.

23.08.2018 року позивачем надіслано звернення до відповідача з вимогою роз`яснити причини застосування штрафних санкцій.

У відповідь на звернення відповідач зазначив: станом на 31.08.2016 року по ІКП 71010000 рахувалась переплата в сумі 433206 грн. 50 коп. 19.09.2016 року позивачем подано несвоєчасно звіт по єдиному внеску за липень 2016 року з нарахуванням ЄСВ на суму 349 257 грн. 08 коп. по строку сплати 22.08.2016 року і звіт по ЄСВ за серпень 2016 року по строку сплати 20.09.2016 року з нарахуванням ЄСВ на суму 310 436 грн. 56 коп. Станом на 21.09.2016 утворилась недоїмка в сумі 164641 грн. 30 коп., яка погашена повністю тільки 30.09.2016 року.

Не погоджуючись з рішенням відповідача №, позивач звернувся до суду з позовом щодо визнання його протиправним та скасування

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року у справі №120/4011/18-а визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 06.08.2018 року № .

Надалі, на адресу Вінницького територіального центру комплектування та соціальної підтримки ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) надійшло рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 20.12.2019 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування:

- штраф у розмірі - 172814,54 грн. за період з 21.08.2018 року до року;

- пеня у розмірі - 7008,53 грн.

Загальна сума 179823,07 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням від 20.12.2019 року №, позивачем подано скаргу від 10.01.2020 року №11/52 до Державної податкової служби України щодо його скасування.

За результатом розгляду скарги, Державною податковою службою України 12.02.2020 року за №1466/5/99-00-08-06-01-05 винесено рішення про результати розгляду скарги, яким вирішено рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені від 20.12.2019 року № скасувати.

В подальшому, на адресу позивача повторно надходили рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за той самий період з 21.08.2018 року до 28.02.2019 року та із тих самих підстав.

Проте, позивачем були подані знову дві скарги до Державної податкової служби України, яка своїми рішеннями від 23.04.2020 року №14252/6199-00-08-06-08-06 та від 17.06.2021 року №13573/6/99-00-06-02-01-06 скасувала прийняті рішення.

22.09.2021 року Головним управлінням ДПС у Вінницькій області прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за період з 21.08.2018 року до 28.02.2019 року та із тих самих підстав на суму 179823,07 грн.

В свою чергу, позивач звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою від 01.10.2021 року №10/55/804 для скасування рішення № прийнятого Головним управлінням ДПС у Вінницькій області.

21.10.2021 року Державною податковою служби України прийнято рішення №14620/5/99-00-06-02-01-05 про розгляд скарги в якому зазначено, що порушене питання у скарзі від 01.10.2021 року №10/55/804 є фактично повторним та вже вирішувалось по суті у рішенні від 17.06.2021 року №13573/6/99-00-06-02-01-06.

Вважаючи рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 22.09.2021 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне нарахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

При цьому, зазначив, що несвоєчасність сплати єдиного внеску за серпень-грудень 2018 року, січень-лютий 2019 року призвела несплата сум штрафної санкції та пені згідно рішення про застосування штрафної санкції та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 06.08.2018 року № Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, яке рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06.02.2019 по справі № 120/4011/18-а визнано протиправним та скасовано.

Згідно "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску приймається одне рішення на всю суму недоїмки, незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

Вінницький обласний військовий комісаріат заперечує факт несплати (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки єдиний внесок Вінницьким обласним військовим комісаріатом перераховувався в строки, визначені частиною 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на з загальнообов`язкове державне соціальне страхування" і в повному обсязі, що підтверджується даними бухгалтерського обліку та первинними документами.

Суми нарахованого ЄСВ за серпень 2018 року були перераховані згідно платіжних доручень № 1948 від 03.08.2018, № 2072 від 14.08.2018, № 2204 від 29.08.2018, № 2066 від 14.08.2018, 2068 від 14.08.2018, № 2082 від 17.08.2018. № 2148 від 27.08.2018, №2200 від 29.08.2018, 2157 від 29.08.2018, 2197 від 29.08.2018, 2198 від 29.08.2018, № 2240 від 30.08.2018.

Суми нарахованого ЄСВ за вересень 2018 року були перераховані згідно платіжних доручень №2427 від 13.09.2018, №2524 від 26.09.2018, №2422 від 13.09.2019, №2514 від 26.09.2018, 2515 від 26.09.2018, №2517 від 26.09.2018, №2572 від 05.10.2018.

Суми нарахованого ЄСВ за жовтень 2018 року були перераховані згідно платіжних доручень №2669 від 11.10.2018, №№2894-2896 від 29.10.2018, №2633 від 11.10.2018, №2902 від 29.10.2018.

Суми нарахованого ЄСВ за листопад 2018 року були перераховані згідно платіжних доручень №2956 від 06.11.2018, №3160 від 19.11.2018, №3251 від 23.11.2018, №3141 від 14.11.2018, №3136 від 14.11.2018, №3325 від 28.11.2018, №3302 від 28.11.2018, №3386 від 03.12.2018, №3563 від 11.12.2018, №3758 від 21.12.2018.

Суми нарахованого ЄСВ за грудень 2018 року були перераховані згідно платіжних доручень №3623 від 13.12.2018, №3826 від 26.12.2018, №3619 від 26.12.2018, №№3820-3822 від 26.12.2018, №3909 від 26.12.2018.

Суми нарахованого ЄСВ за січень 2019 року були перераховані згідно платіжних доручень №112 від 16.01.2019, №192 від 29.01.2019, №89 від 14.01.2019, №141 від 23.01.2019, №№189-191 від 29.01.2019, №263 від 06.02.2019, № 442 від 27.02.2019, 443 від 27.02.2019.

Суми нарахованого ЄСВ за лютий 2019 року були перераховані згідно платіжних доручень №329 від 13.02.2019, №432 від 27.02.2019, №325 від 13.02.2019, №330 від 13.02.2019, №№429-431 від 27.02.2019, №763 від 25.03.2019, №914 від 06.04.2019.

Вінницьким обласним військовим комісаріатом 11.03.2019 року здійснено корегування суми перерахованого ЄСВ на суму 207180, 95 грн. з реквізитів: , МФО 802015, р/р 0228 в ГУДКСУ у Вінницькій області на реквізити , МФО 802015, р/р 0228 в ГУДКСУ у Вінницькій області.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010 (далі - Закон № 2464-VI в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення).

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 1- Закону № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Єдиний внесок, відповідно до статті 7 Закону № 2464-VI, нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до частин восьмої, десятої, одинадцятої статті 9 Закону № 2464-VI, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Днем сплати єдиного внеску вважається, зокрема, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу або на єдиний рахунок - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на вказані рахунки.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно із частиною десятою статті 25 Закону № 2464-VІ, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VІ передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Водночас, є процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за № 508/26953 (далі - Інструкція № 449 в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення).

У відповідності до пункту 4.2 Інструкції № 449, сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку платника у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в органах Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства), для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Частиною четвертою статті 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

Поняття "Єдиний казначейський рахунок" закріплене в Положенні про єдиний казначейський рахунок, затвердженому Наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 року № 122, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.07.2002 року №594/6882 (чинному на момент прийняття спірного рішення), та визначається як консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України. Єдиний казначейський рахунок консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Відповідно до частини п`ятої вказаної статті податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Згідно пункту 2.1 Положення про рух коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.02.2016 року № 54, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.09.2013 року за № 1667/24199 (далі - Положення №54), Державна фіскальна служба України (далі - ДФС) та її територіальні органи в областях, місті Києві, Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міста Києва), районах у містах, об`єднані та спеціалізовані державні податкові інспекції ДФС відкривають в органах Казначейства небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 "Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування" (далі - рахунок 3719) для зарахування та розподілу страхових коштів.

Пунктом 3.1 Положення №54 визначено, що страхові кошти, що сплачуються страхувальниками, зараховуються на рахунки 3719, відкриті на ім`я територіальних органів ДФС в управліннях (відділеннях) Казначейства.

Згідно визначення, наведеного у пункті 1 Положення про єдиний казначейський рахунок, затвердженого Наказом Державного казначейства України № 122 від 26 червня 2002 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 липня 2002 року за № 594/6882), - єдиний казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

Пунктом 2.1 цього ж Положення визначено, що ЄКР консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Відповідно до пункту 2.2 Положення №122, на ЄКР, відкритому на балансі Державного казначейства України, відображаються операції про рух коштів на рахунках, що відкриті в Державному казначействі України та Головних управліннях Державного казначейства України.

ЄКР, відкритий на балансі Державного казначейства України, об`єднує кошти субрахунків, що відкриті на балансі Головних управлінь Державного казначейства України (далі - субрахунки ЄКР).

У Державному казначействі України відкриваються та ведуться програмними засобами рахунки в розрізі Головних управлінь Державного казначейства України, які відображають рух коштів на субрахунках ЄКР та несуть аналогічний інформаційний зміст.

У відповідності до пункту 2.3 Положення №122, на субрахунках ЄКР ведеться аналітичний облік коштів державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Таким чином, позивач є платником ЄСВ та зобов`язаний сплачувати його не пізніше 20 числа наступного місяця. При чому, днем сплати вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів. Усі кошти, які надходять для сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, консолідуються на Єдиному казначейському рахунку. Зокрема, там консолідуються і кошти від сплати ЄСВ.

Як вже зазначалось, позивачем 29.06.2016 року перераховані грошові кошти (ЄСВ) до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування, але помилково перераховані на рахунок, призначений для ЄСВ по грошовому забезпеченню, а не на рахунок, призначений для ЄСВ, що сплачується з заробітної плати. Вказані кошти списані органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зараховані на рахунок відповідача та консолідовані на єдиному казначейському рахунку.

Таким чином, у даному випадку, помилку в зазначенні розрахункового рахунку бюджетної класифікації при заповненні платіжного документа на перерахування коштів не можна вважати несплатою (неперерахуванням) або несвоєчасною сплатою (несвоєчасним перерахуванням) єдиного внеску, адже кошти потрапили на рахунок Державної податкової служби.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29.01.2019 року у справі №803/1039/17 та Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 04 грудня 2020 року у справі №120/2074/20-а

На переконання суду, оскільки помилкове перерахування позивачем коштів на неналежний розрахунковий рахунок не вплинуло на виконання його обов`язку як платника єдиного внеску, а після виявлення помилки підприємство самостійно нарахувало та сплатило зобов`язання за відповідним платежем, застосування до позивача штрафу та пені не може визнаватися правомірним.

Беручи до уваги зазначене, штрафні санкції застосовуються до платника у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, а не у випадку помилково сплачених сум єдиного внеску на невідповідний рахунок. Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Тому дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть слугувати підставою для застосування штрафів.

Відтак, з огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 22.09.2021 року, є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, з огляду на результат розгляду справи та з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивача належить стягнути 908 грн. судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 91, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 22.09.2021 року.

Стягнути на користь Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) при зверненні до суду судовий збір в сумі 2697,35 гривень (дві тисячі шістсот дев`яносто сім гривень 35 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Вінницький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (вул. Д. Галицького, 31, м. Вінниця, 21036, ).
Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області, як відокремлений структурний підрозділ ДПС (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ЄДРПОУ ВП 44069150).

Суддя /підпис/ Свентух Віталій Михайлович

Помічник судді Перевертак Володимир Валентинович

26.04.2022 року