Справа № 560/3696/22
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2022-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3696/22
УХВАЛА
іменем України

25 квітня 2022 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Ковальчук О.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України , Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної гвардії України, у якій просить визнати протиправними дії Головного управління Національної гвардії України щодо відмови у перерахунку й у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013, та виплати такої у збільшеному розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, і зобов`язати Головне управління Національної гвардії України здійснити перерахунок ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013, та виплатити таку у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, з урахуванням раніше виплаченої 18 грудня 2017 року одноразової грошової допомоги.

Ухвалою від 02 березня 2022 року Хмельницький окружний адміністративний суд позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху. Вказав, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для його поновлення.

На виконання ухвали суду від 02 березня 2022 року ОСОБА_1 надіслав клопотання, у якому просить поновити йому строк на звернення до суду як пропущений із поважних причин. Вказує, що 21.10.2019 отримав оновлену довідку до акта огляду МСЕК, на підставі якої звернувся до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з заявою від 21.09.2021 щодо виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, надавши на розгляд комісії Гловоного управління Національної гвардії України відповідні документи. Листом від 22.12.2021 за №50/55/33-1295 військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України повернула позивачу без погодження документи, які останній надав на розгляд комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975. Вказує, що лист військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 22.12.2021 за №50/55/33-1295 отримав 25.01.2022, і саме в цей день дізнався про порушення відповідачем його права, тоді як протягом 2017-2019рр. позивач здійснював позасудове оскарження висновку МСЕК від 18.10.2017.

Вирішуючи клопотання позивача про поновлення передбаченого статтею 122 КАС України строку звернення до суду з вимогами про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо визначення розміру одноразової грошової допомоги, суд враховує наступне.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частинами 1-2 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, законодавством передбачено, що у разі, якщо особа не знала про порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатися про відповідне порушення її прав.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, позивач вказує, що про порушення свого права на отримання одноразової грошової допомоги в належному розмірі позивач дізнався тільки в січні 2022 року, коли отримав лист військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 22.12.2021 за №50/55/33-1295, а протягом 2017-2019рр. позивач здійснював позасудове оскарження висновку МСЕК від 18.10.2017.

Разом із тим, про конкретний розмір одноразової грошової допомоги, яку отримав позивач, останній дізнався ще 18.12.2017, оскільки матералами справи підтверджено, що саме в цей день позивачу була виплачена одноразова грошова допомога, з розміром якої позивач не погоджується.

Отримання позивачем листа від відповідача у відповідь на його заяву від 21.09.2021 щодо виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, не змінює момент, із якого позивач дізнався про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19.

Таким чином, шестимісячний строк звернення до суду з вимогами про виплату позивачу разової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2017, завершився з 19.06.2018. Позивач звернувся до суду в лютому 2022 року, тобто з пропуском строку, визначеного частиною другою статті 122 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи може поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З урахуванням положень статей 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду з цією позовною заявою, позивач вказує, що про невідповідність розміру нарахованої та виплаченої одноразової грошової допомоги вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 дізнався в січні 2022 року, ознайомившися з листом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 22.12.2021.

Разом із тим, про невідповідність розміру нарахованої та виплаченої одноразової грошової допомоги позивач мав дізнатись у грудні 2017 року, отримавши вказану допомогу. Тому ознайомлення позивача в січні 2022 року з листом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 22.12.2021 не може бути підставою для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними. Предметом позову є не оскарження відмови в перерахунку одноразової грошової допомоги, викладеної у листі військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 22.12.2021 за №50/55/33-1295, а розмір одноразової грошової допомоги, виплаченої позивачу 18.12.2017. Відтак, сплив строку звернення до суду із даними вимогами розпочався саме з моменту, коли позивач дізнався про розмір виплаченої йому одноразової грошової допомоги.

При цьому факт подальшого звернення позивача з заявою від 21.09.2021 про доплату одноразової грошової допомоги у більшому розмірі та відмова відповідача, оформлена листом від 22.12.2021 за №50/55/33-1295, не змінює моменту, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення свого права, а лише свідчить про вжиття позивачем активних дій щодо досудового врегулювання спору.

Суд відхиляє також і посилання позивача на те, що він протягом 2017-2019рр. здійснював позасудове оскарження висновку МСЕК від 18.10.2017, оскільки зміна категорії інвалідності позивача (що справляє вплив на розмір виплаченої позивачу одноразової грошової допомоги) підтверджена довідкою до акта огляду МСЕК від 12.10.2019, тоді як позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з листом щодо виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, тільки восени 2021 року. Тобто протягом майже двох років позивач узагалі не вживав жодних заходів, спрямованих на перерахунок і доплату одноразової грошової допомоги, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 (справа №240/12017/19) виклав правову позицію, згідно якої отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду. Триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом "Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt", згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Таким чином, обставини, якими позивач обґрунтовує поважність пропуску строку звернення до суду за захистом своїх прав, суд вважає неповажними. Належних доказів на підтвердження існування обставин, які об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач суду не надав.

У клопотанні про поновлення строку звернення до суду позивач не повідомив суду жодної обставини, існування якої об`єктивно перешкоджало йому звернутися до суду з цим позовом із дотриманням строків, визначених статтею 122 КАС України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач без поважних причин пропустив строк звернення до суду з вказаними позовними вимогами.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, зокрема, що якщо підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані судом неповажними, то суд повертає позовну заяву.

Оскільки вказані ОСОБА_1 підстави для поновлення строку звернення до суду з вказаними позовними вимогами суд вважає неповажними, позовну заяву необхідно повернути позивачу.

Керуючись пунктом 9 частини 4 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

визнати причини пропуску строку звернення до суду неповажними.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України , Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяО.К. Ковальчук