Справа № 440/2861/22
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2022-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/2861/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки /далі відповідач/ про:
- визнання протиправною бездіяльності Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яка полягає у не проведенні нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з визначеними базовими місяцями для її нарахування січень 2008 року та березень 2018 року за період перебування на фінансовому забезпечення в Полтавському обласному територіальному центрі комплектуванні та соціальної підтримки;
- зобов`язання Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з квітня 2013 року по березень 2021 року (час перебування на фінансовому забезпеченні), а саме: з квітня 2013 року із врахуванням базового місяця для обчислення індексації - січень 2008 року та з березня 2018 року із врахуванням базового місяця - січень 2008 року, враховуючи різницю суми індексації та розміру підвищення доходу у березня 2018 року відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року, з урахуванням раніше виплачених сум /а.с. 1-12/.
Позов обґрунтований тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 23 листопада 2021 року про виплату йому недоплачених сум індексації грошового забезпечення. Листом Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №9/2/1973 від 20 грудня 2021 року відмовлено позивачу у виплаті індексації грошового забезпечення, оскільки з квітня 2013 року військовослужбовцям виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода, а з січня 2016 року збільшився розмір його грошового забезпечення за рахунок премій, що вплинуло на загальний розмір його грошового забезпечення, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року є місяцями підвищення грошового забезпечення. З бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з квітня 2013 року по березень 2021 року з визначеними базовими місяцями для її нарахування січень 2008 року та березень 2018 року позивач не погоджується та вважає її протиправною.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.
Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с.44-45/ зазначив, що індексація грошового забезпечення виплачувалася позивачу з квітня 2008 року по березень 2013 року, з травня 2014 року по липень 2014 року, з листопада 2014 року по листопад 2015 року, з грудня 2018 року по березень 2021 року. Постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22 вересня 2010 року передбачалося в період з квітня 2013 року по липень 2014 року поступове підвищення розміру щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям до розміру їхнього місячного грошового забезпечення. З вересня 2014 року проведення індексації заробітної плати проводилось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року. Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року визначено можливість підвищення з 01 грудня 2015 року розмірів посадових окладів. Відповідно до рішення Міністра оборони України (телеграма від 31 грудня 2015 року №248/3/1/1150) у грудні 2015 року військовослужбовцям здійснено підвищення рівня доходів за рахунок збільшення розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. Наказом Міністра оборони України №44 від 27 січня 2016 року врегульовано розмір грошового забезпечення військовослужбовців на 2016 рік. Згідно з рішенням МО України №1223/3/12 від 15 лютого 2017 року виплата грошового забезпечення у 2017 році здійснювалась на рівні 2016 року, а згідно з рішенням МО України №248/3/9/172 від 29 січня 2018 року у 2018 році розмір місячного грошового забезпечення залишився на тому ж рівні до 01 березня 2018 року (до набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року). Таким чином, квітень 2013 року та грудень 2015 року є місяцями підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозованого рівня інфляції. Враховуючи викладене, індексація грошового забезпечення за період з січня 2008 року по квітень 2021 року виплачена позивачу в повному обсязі.
Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.
Відповідно до наказу начальника 1070 військового представництва Міністерства оборони України №166 від 24 листопада 2005 року (по стройовій частині) /а.с. 51/ ОСОБА_1 , призначеного наказом заступника Міністра оборони України №36 від 28 жовтня 2005 року на посаду помічника провідного інженера 1070 військового представництва Міністерства оборони України, з 24 листопада 2005 року зараховано до списків особового складу 1070 військового представництва Міністерства оборони України та постановлено на всі види забезпечення, вважати, що з 24 листопада 2005 року приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Згідно із витягом із наказу начальника 1070 військового представництва Міністерства оборони України №67 від листопада 2016 року (по стройовій частині) /а.с. 50/ ОСОБА_1 , провідного інженера 1070 військового представництва Міністерства оборони України, призначеного наказом першого заступника Міністра оборони України №211 від 18 листопада 2016 року на посаду помічника провідного інженера 553 військового представництва Міністерства оборони України, наказано вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місяця служби 553 військового представництва Міністерства оборони України, м. Кременчук Полтавської області; з 28 листопада 2016 року виключено зі списків особового складу військового представництва та всі видів забезпечення.
Відповідно до витягу із наказу начальника 553 військового представництва Міністерства оборони України №121 від 18 листопада 2016 року (пункт 1) /а.с. 49/ майора ОСОБА_1 , призначеного наказом першого заступника Міністра оборони України №211 від 18 листопада 2016 року на посаду помічника провідного інженера 553 військового представництва Міністерства оборони України, з 29 листопада 2016 року зараховано до списків особового складу військового представництва Міністерства оборони України, на всі види забезпечення, та наказано вважати таким, що з 29 листопада 2016 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Згідно із витягом із наказу начальника 553 військового представництва Міністерства оборони України №37 від 30 березня 2021 року (по стройовій частині) (пункт 9) /а.с. 48/ ОСОБА_1 , помічника провідного інженера 553 військового представництва Міністерства оборони України, призначеного наказом директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України (по особовому складу) №54 від 26 березня 2021 року на посаду помічника провідного інженера групи контролю якості 85 Головного військового представництва Міністерства оборони України, наказано вважати таким, що справи та посаду здав 30 березня 2021 року і вибув до нового місця служби (м. Харків), з 30 березня 2021 року його виключено зі списків особового складу військового представництва та всіх видів забезпечення.
Відповідно до витягу із наказу директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України №92 від 27 травня 2021 року (пункт 12) /а.с.46/ ОСОБА_1 , помічника провідного інженера групи контролю якості 85 Головного військового представництва Міністерства оборони України, звільнено з військової служби відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.
Згідно із витягом із наказу начальника 85 Головного військового представництва Міністерства оборони України №45 від 10 червня 2021 року (по стройовій частині) /а.с. 47/ ОСОБА_1 , помічника провідного інженера групи контролю якості 85 Головного військового представництва Міністерства оборони України, звільненого наказом директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України №92 від 27 травня 2021 року (по особовому складу) з військової служби, наказано вважати таким, що справи та позаду здав 10 червня 2021 року, з 10 червня 2021 року виключено зі списків особового складу 85 Головного військового представництва Міністерства оборони України та всіх видів забезпечення.
ОСОБА_1 звернувся до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою від 23 листопада 2021 року /а.с. 21/, в якій просив нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення з визначеними базовими місяцями для її нарахування січень 2008 року та березень 2018 року за період перебування на фінансовому забезпеченні в Полтавському обласному територіальному центрі комплектуванні та соціальної підтримки (Полтавському обласному військовому комісаріаті).
Листом Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №9/2/1973 від 20 грудня 2021 року /а.с. 22-23/ ОСОБА_1 повідомлено про те, що з 24 листопада 2005 року по 30 березня 2021 року він перебував на фінансовому забезпеченні в Полтавському обласному ТЦК та СП. Індексація грошового забезпечення за запитуваним ним періодом виплачувалася з квітня 2008 року по березень 2013 року, з травня 2014 року по липень 2014 року, з листопада 2014 року по листопад 2015 року, з грудня 2018 року по березень 2021 року. Постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22 вересня 2010 року передбачалося в період зі квітня 2013 року по липень 2014 року поступове підвищення розміру щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям до розміру їхнього місячного грошового забезпечення. Таким чином базовим місяцем за цей період вважається місяць, в якому відбулося підвищення грошового доходу, а саме: травень 2014 року (без врахування останнього підвищення з 01 липня 2014 року). В лютому 2016 року наказами Міністерства оборони України №44 від 27 січня 2016 року та №60 від 08 лютого 2016 року врегульований розмір грошового забезпечення військовослужбовців з 01 січня 2016 року за рахунок премій. Згідно з рішенням МО України №1223/3/12 від 15 лютого 2017 року виплата грошового забезпечення у 2017 році здійснювалась на рівні 2016 року, а згідно з рішенням МО України №248/3/9/172 від 29 січня 2018 року у 2018 році розмір місячного грошового забезпечення залишився на тому ж рівні. В подальшому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року, яка набрала чинності з 01 березня 2018 року, відбулось підвищення розмірів посадових окладів всіх категорій військовослужбовців з березня 2018 року, у зв`язку з чим базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації грошового забезпечення став березень 2018 року. Враховуючи викладене, індексація грошового забезпечення за період з січня 2008 року по квітень 2021 року виплачена позивачу в повному обсязі.
Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з визначеними базовими місяцями для її нарахування січень 2008 року та березень 2018 року за період з квітня 2013 року по березень 2021 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.
Під час розгляду справи суд враховує, що сторонами у справі визнається, що позивач у період з 24 листопада 2005 року по 30 березня 2021 року перебував на фінансовому забезпеченні в Полтавському обласному ТЦК та СП (перейменований з ІНФОРМАЦІЯ_1 ). При цьому спірним періодом щодо виплати позивачу індексації грошового забезпечення з визначеними базовими місяцями для її нарахування січень 2008 року та березень 2018 року є період з квітня 2013 року по березень 2021 року.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20 грудня 1991 року /далі Закон № 2011-XII/.
Відповідно до частин другої-третьої статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ /далі - Закон № 1282-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) /.
Статтею 2 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до статті 4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 01 січня 2016 року - 103 відсотка згідно змін, внесених Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIII).
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі статтею 6 Закону №1282-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 /далі - Порядок №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)/.
Згідно з пунктами 1-1, 2, 4 та 5 Порядку №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року № 526) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії. Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
У разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції базовим місяцем вважається місяць, у якому мало місце таке підвищення. Для проведення подальшої індексації або здійснення чергового підвищення доходів випереджаючим шляхом обчислення індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком починаючи з наступного за базовим місяця.
Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2014 року № 36) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Відповідно до абзацу 2 пункту 1-1 Порядку №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2016 року № 77, яка застосовуються з 01 січня 2016 року) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Згідно з пунктами 2, 4 та 5 Порядку №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року № 141) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
У разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
При цьому статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05 жовтня 2000 року №2017-ІІІ визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці та є обов`язковою для всіх юридичних осіб - роботодавців незалежно від форми власності та виду юридичної особи. При цьому місяць, в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" (далі - Постанова №1294), яка набрала чинності 01 січня 2008 року та втратила чинність 01 березня 2018 року, встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови №1294.
Отже, зміна посадових окладів відбулась 01 січня 2008 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294.
Оскільки підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю до наступного підвищення розміру грошового забезпечення має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з лютого 2008 року (місяця, наступного за місяцем підвищення), і у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації грошове забезпечення підлягало індексації.
В подальшому 30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (набрала чинності з 01 березня 2018 року), пунктом 4 якої установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Таким чином, постановою Кабінету Міністрів України № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.
Отже, у березні 2018 року відповідач, виходячи із положень пункту 5 Порядку № 1078, у зв`язку з підвищенням посадового окладу позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", мав застосувати індекс споживчих цін, рівний 1 (100 %), та не здійснювати індексацію грошового забезпечення у місяці підвищення, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищив суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Також місяць підвищення посадового окладу (березень 2018 року) став новим базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців.
Відтак, згідно з абзацом 2 пункту 5 Порядку № 1078 індекс споживчих цін для поточної індексації грошового забезпечення позивача підлягав обчисленню з квітня 2018 року (місяця, наступного за місяцем підвищення), і у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації грошове забезпечення позивача підлягало індексації.
Оскільки передбачена Законом №1282-XII індексація є складовою грошового забезпечення військовослужбовців, які на момент проходження військової служби перебували у розпорядженні та на повному грошовому забезпеченні відповідача, суд доходить висновку, що відповідач був зобов`язаний нарахувати і виплатити позивачу грошове забезпечення з урахуванням індексації такого грошового забезпечення.
Висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 05 лютого 2020 року у справі №825/565/17.
З урахуванням наведеного, для нарахування індексації грошового забезпечення позивачу за спірний період з квітня 2013 року по лютий 2018 року базовим місяцем є січень 2008 року, а за спірний період з березня 2018 року по березень 2021 року є березень 2018 року.
Стосовно посилання відповідача на положення постанов Кабінету Міністрів України №889 від 22 вересня 2010 року та №1013 від 09 грудня 2015 року суд зазначає наступне.
Пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України №889 від 22 вересня 2010 року Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду:
1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Згідно з підпунктом 2.2 пункту 2 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15 листопада 2010 року №595 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 05 грудня 2012 року № 825), яка була чинною до 16 грудня 2016 року), щомісячна додаткова грошова винагорода для військовослужбовців, (крім зазначених у підпункті 2.1 цього пункту): з 1 квітня 2013 року - у розмірі до 20 % місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року у розмірі до 40 % місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі до 60 % місячного грошового забезпечення.
Відповідно до пунктів 5 та 8 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 24 жовтня 2016 року №550 (далі - Інструкція №550, яка була чинною до 20 липня 2018 року), така винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації), а командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).
Винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
З огляду на викладене, така винагорода не входить до складу грошового забезпечення військовослужбовця.
Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода не впливає на розмір індексації грошового забезпечення та визначення базового місяця.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" N 1013 від 09 грудня 2015 року /далі Постанова № 1013/, пунктом 1 якої передбачено підвищення з 01 грудня 2015 року посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та деяких інших працівників.
При цьому підвищення окладів не стосувалось військовослужбовців. Тобто Постановою N 1013 були підвищені оклади майже в усіх галузях бюджетної сфери (за винятком працівників 1- 3-го тарифних розрядів за ЄТС), окрім окладів у складі грошового забезпечення військовослужбовців.
Отже, з прийняттям Постанови N 1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто з 01 грудня 2015 року посадові оклади військовослужбовців не змінилися.
Зміна посадових окладів військовослужбовців, як вже зазначалося вище, відбулась 01 січня 2008 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року N 1294.
Крім того, відповідно до пункту 3 Постанови N 1013 міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів доручено вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року. Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078 (Офіційний вісник України, 2003 р., N 29, ст. 1471).
Виходячи з системного аналізу пунктів 1 та 3 Постанови N 1013, базовий місяць січень 2016 року застосовується для подальшої індексації заробітної плати за посадами, оклади (тарифні ставки) за якими підвищилися в грудні 2015 року у зв`язку з прийняттям Постанови N 1013, що відповідає положенням пункту 5 Порядку N 1078 в редакції з 09 грудня 2015 року.
При цьому вказана норма містить застереження, що обчислення індексу споживчих цін здійснюється відповідно до Порядку N 1078 в редакції з 09 грудня 2015 року. Тобто абзац другий пункту 3 Постанови N 1013 є бланкетною нормою, яка не може тлумачитися без урахування положень Порядку N 1078. У свою чергу Порядок N 1078 пов`язує обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації зі зміною окладів (тарифних ставок), а тому базовий місяць індексації грошового забезпечення (заробітної плати) змінюється виключно у разі підвищення посадових окладів (тарифних ставок).
Таким чином, виплата індексації позивачу повинна здійснюватися з квітня 2013 року по лютий 2018 року, виходячи із базового місяця - січень 2008 року, а з березня 2018 року по березень 2021 року з урахуванням базового місяця - березень 2018 року.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до довідки нарахованої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , складеної Полтавським обласним ТЦК та СП /а.с. 24-25/, індексацію грошового забезпечення позивачу: у період з квітня 2013 року по квітень 2014 року - не нараховано; у період з травня 2014 року по липень 2014 року - нараховано; у період з серпня 2014 року по жовтень 2014 року - не нараховано; у період з листопада 2014 року по листопад 2015 року- нараховано; у період з грудня 2015 року по листопад 2018 року - не нараховано; у період з грудня 2018 року по березень 2021 року- нараховано.
Враховуючи вищевикладене, відповідач допустив бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з квітня 2013 року по листопад 2015 року із встановленням базового місяця (місяця підвищення грошових доходів) - січень 2008 року.
Крім того, протиправною є бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення протягом періоду з грудня 2015 року по лютий 2018 року, що є порушенням вимог Закону №1282-ХІІ та Порядку №1078.
Враховуючи положення частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з квітня 2013 року по лютий 2018 року із встановленням базового місяця (місяця підвищення грошових доходів) - січень 2008 року та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з квітня 2013 року по лютий 2018 року із встановленням базового місяця (місяця підвищення грошових доходів) - січень 2008 року з урахуванням проведеної виплати.
Водночас судовим розглядом встановлено та учасниками справи визнається, що у період з березня 2018 року по березень 2021 року відповідачем при нарахуванні грошового забезпечення позивачу здійснювалось обчислення індексації грошового забезпечення з урахуванням базового місяця (місяця підвищення грошових доходів) - березень 2018 року (з 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року) та індекс споживчих цін перевищив поріг 103 % лише в грудні 2018 року, внаслідок чого у період з грудня 2018 року по березень 2021 року позивачу нараховано індексацію грошового забезпечення, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог за період з березня 2018 року по березень 2021 року.
Отже, позов належить задовольнити частково.
Оскільки позивач витрат по сплаті судового збору за подання цього позову не поніс та доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять, то відсутні підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України.
Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Шевченка, буд. 78а, м. Полтава, 36039, ідентифікаційний код 07851296) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з квітня 2013 року по листопад 2015 року із встановленням базового місяця (місяця підвищення грошових доходів) - січень 2008 року.
Визнати протиправною бездіяльність Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення протягом періоду з грудня 2015 року по лютий 2018 року.
Зобов`язати Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з квітня 2013 року по лютий 2018 року із встановленням базового місяця (місяця підвищення грошових доходів) - січень 2008 року з урахуванням проведеної виплати.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк