Справа № 580/10062/21
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року справа № 580/10062/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаращенка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Галасун А.О.,

представника Головного управління ДПС у Черкаській області: не з`явився;

представника Волощука Миколи Івановича: Макеєв В.Ф. за ордером,

розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за первісним позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Черкаській області звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг в сумі 346299,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог Головне управління ДПС у Черкаській області зазначило, що ОСОБА_1 має непогашений податковий борг перед бюджетом по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичних особами за результатами річного декларування на суму 319674,24 грн., і виник згідно наступних документів:

- акта про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування сплати сум податків до бюджету №10/23-00-33-05/ НОМЕР_1 від 02.09.2019 та податкового повідомлення-рішення № в 25.10.2019 на суму 260119,93 грн.;

- акта про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування сплати сум податків до бюджету №10/23-00-33-05/ НОМЕР_1 в 02.09.2019 та податкового повідомлення-рішення № в 25.10.2019 на суму 170,00 грн.

Залишок несплаченої пені, відповідно ст. 129 Податкового кодексу України складає 59384,31 грн.

По військовому збору, що сплачується фізичними особами результатами річного декларування на суму 26625,34 грн., що виник згідно акта про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати сум податків до бюджету №10/23-00-33-05/ НОМЕР_1 від 02.09.2019 та податкового повідомлення-рішення № від 25.10.2019 в сумі 21676,65 грн.

Залишок несплаченої пені, відповідно ст. 129 Податкового кодекс України складає 4948,69 грн.

Ухвалою від 04.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

19.01.2021 за підписом представника відповідача подано до суду зустрічний позов в якому ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, №, № від 25.10.2019 та прийняту на підставі вказаних податкових повідомлень-рішень податкову вимогу №8765-10 від 23.12.2019.

Ухвалою від 02.02.2022 суд прийняв зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення боргу та перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що податковий орган не направляв у встановлений законом спосіб будь- яку кореспонденцію відповідачу із вкладеннями наказу про перевірку, податкових повідомлень-рішень, акту за результатами проведення перевірки, податкової вимоги

На думку представника ОСОБА_1 контролюючий орган має здійснювати листування із фізичними особами виключно за місцем офіційної реєстрації.

З 06.02.2008 по 14.05.2017 відповідач був зареєстрований по АДРЕСА_2 , а з 25.05.2017 - зареєстрований у с. Майданецьке Черкаської області.

Оскільки податкові повідомлення-рішення та вимога не вручені належним чином, тому ОСОБА_1 вважається таким, що не має податкового боргу, оскільки зобов`язання за вказаними рішеннями вважаються неузгодженими.

Представник відповідача звернув увагу, що рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси Черкаської області від 04.03.2016 у справі № 712/2297/15-ц суд стягнув із ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 47 712,73 доларів США .

Державною виконавчою службою міста Черкаси Головного управління юстиції у Черкаській області відкрито виконавче провадження з метою стягнення боргу. Постановою ДВС від 07.06.2017 виконавче провадження закінчено у зв`язку із надходженням на депозитний рахунок Соснівського ВДВС міста Черкаси коштів для повного фактичного виконання виконавчого провадження.

Представник ОСОБА_1 зазначив, що контролюючий орган повинен дослідити та визначити структурі прощеного боргу. Наслідком не визначення структури прощеного боргу є скасування ППР та визнання податкового боргу не узгодженим.

У разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Вказаний правовий висновок зробив Касаційний адміністративний суд Верховного Суду постановою 23 жовтня 2020 року у справі № 540/2176/19, затверджуючи рішення суду першої та апеляційної інстанції.

Крім того, позивач за зустрічним позовом, за відсутності розрахунку прощеного боргу та визначення його структури, неправомірно позбавлений права на підготовку мотивованих заперечень проти прощення боргу як такого, поза як має належні докази , що вказують на те, що сума боргу за рішенням суду стягнута повністю

Представник ОСОБА_1 вказує, що як на момент виникнення спірних правовідносин так і на час розгляду судом спірних правовідносин, відсутні законодавчі підстави для оподаткування прощених сум у спірних правовідносинах.

05.04.2022 представник Головного управління ДПС у Черкаській області подала до суду відзив на зустрічний позов, в якому просила відмовити в задоволенні вимог за зустрічним позовом, обґрунтовуючи свою позицію тим, що згідно інформації отриманої від АТ «УкрСиббанк» від 25.09.2018 листом №14-2-02/39108 підтверджено інформацію про отриманий фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 дохід, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором (АТ «УкрСиббанк») на підставі п.п. 164.2.17 д) п. 164.2 ст. 164 Кодексу. Сума анульованого боргу складає 1156088,48 грн. та відображена АТ «УкрСиббанк» в податковому розрахунку за формою 1-ДФ з ознакою « 126».

Перевіркою встановлено, що податкова декларація про майновий стан і доходи фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 до контролюючого органу за 2017 рік не подавалася, чим порушено п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 та п. 179.1 ст. 179 Кодексу.

ОСОБА_1 порушено вимоги п.п. 168.1.3 п. 168.1 ст. 168, п. 179.1 ст. 179 Кодексу не задекларовано суму доходу одержаного платником податку, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором у 2017 році в сумі 1156088,48 грн. та не сплачений податок на доходи фізичних осіб в сумі 208095,93 грн. (1156088,48x18%), де 18 відсотків - ставка податку згідно з п.п. 167.1 ст. 167 Кодексу.

Також при проведенні позапланової невиїзної документальної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 встановлено ненарахування та несплата військового збору за 2017 рік. Сума доходу одержаного у вигляді прощеного (анульованого) кредиту у 2017 році становить 1156088.48 грн., сума військового збору становить 17341,32 грн. (1156088,48x1,5%).

Податкова вимога №8765-10 від 23.12.2019, акт №10/23-00-33- 05/ НОМЕР_1 від 02.09.2018 року та податкові повідомлення-рішення на підставі яких виник борг направлені платнику рекомендованими листами з повідомленням про вручення на податкову адресу, а саме: АДРЕСА_3 . Вказані поштові відправлення повернулись (згідно поштового штемпеля) без вручення адресату, в довідці ф. 20 причиною повернення (досилання) зазначено «за закінченням встановленого строку зберігання».

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно електронних баз Головного управління ДПС у Черкаській області, податкова адреса ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , тому податковий орган вважає, що належним чином направив ОСОБА_1 оскаржені податкові повідомлення-рішення.

За наведених обставин відповідач за зустрічним позовом вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 проти задоволення первісного позову заперечував та наполягав на задоволенні зустрічного позову.

Представник Головного управління ДПС у Черкаській області позовні в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, на підставі п.п. 20.1.2 п.п.20.1.4 п.п.20.1.5 п.п.20.1.6 п.20.1 ст. 20, п.п.75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п.п.78.1.2 п.78.1 ст. 78, п.п.79.1, 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), згідно наказу Головного управління ДФС у Черкаській області №1304 від 24.06.2019 року, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати сум податків до бюджету фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 .

Копія наказу Головного управління ДПС у Черкаській області про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 24.06.2019 №1304, повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки №442/23-00-13-0214 від 05.07.2019 надіслано ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення 12.07.2019, який повернувся 16.08.2019 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

За результатами позапланової перевірки посадовими особами Головного управління ДПС у Черкаській області складено акт №10/23-00-33-05/ НОМЕР_1 від 02.09.2018.

В акті перевірки зазначено, що згідно інформації отриманої від АТ «УкрСиббанк» від 25.09.2018 листом №14-2-02/39108 підтверджено інформацію про отриманий фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 дохід, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором (АТ «УкрСиббанк») на підставі п.п. 164.2.17 д) п. 164.2 ст. 164 Кодексу. Сума анульованого боргу складає 1156088,48 грн. та відображена АТ «УкрСиббанк» в податковому розрахунку за формою 1-ДФ з ознакою « 126».

Перевіркою встановлено, що податкова декларація про майновий стан і доходи фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 до контролюючого органу за 2017 рік не подавалася, чим порушено п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 та п. 179.1 ст. 179 Кодексу.

При проведенні позапланової невиїзної документальної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 встановлено ненарахування та несплата військового збору за 2017 рік. Сума доходу одержаного у вигляді прощеного (анульованого) кредиту у 2017 році становить 1156088.48 грн., сума військового збору становить 17341,32 грн. (1156088,48x1,5%).

На підставі акта №10/23-00-33-05/ НОМЕР_1 від 02.09.2019 Головним управлінням ДПС у Черкаській області винесено податкові повідомлення- рішення:

- № від 25.10.2019 на суму 260119,93 грн., за платежем: податок з доходів фізичних осіб, з них 208095,93 грн. основного платежу та 52024,00 грн. штрафні санкції;

- № від 25.10.2019 на суму 21676,65 грн., за платежем: військовий збір, з них 17341,32 грн. основного платежу та 4335,33 грн. штрафні санкції;

- № від 25.10.2019 на суму 170,00 грн. - штрафні санкції за неподання звітності.

В подальшому, Головним управлінням ДПС у Черкаській області сформовано податкову вимогу від 23.12.2019 №8765-10 на суму 319674,24 грн., яка направлена ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , та повернута до податкового органу, як не вручена.

Згідно з пп.14.1.47 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

З аналізу наведених положень Податкового кодексу України можна зробити висновок, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі. Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

В силу абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно з пп. б п. 176.2 Податкового кодексу України сума доходу платника податку боржника у вигляді суми анульованого боргу відображається кредитором у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою №1ДФ за підсумками звітного періоду, в якому такий борг було анульовано, за ознакою доходу 126.

Аналіз норм пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), дає підстави для висновку про те, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама собою ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку-боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг. Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається до його оподатковуваного доходу.

Разом з тим, проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, не є доходом, який призводить до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Отже, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) нараховані проценти.

При проведені перевірки контролюючим органом не встановлено структуру прощеного боргу, яка частина прощеного боргу становить тіло кредиту та є оподатковуваним доходом платника, а відтак суд приходить до висновку про неможливість визначити, на яку суму додаткового блага позивач повинен був подати до контролюючого органу річну податкову декларацію про майновий стан і доходи та сплатити ПДФО, військовий збір.

Лист АТ «УкрСиббанк» від 25.09.2018 №14-2-02/39108 не є належним доказом прощення основної суми боргу, оскільки прямої вказівки щодо прощення саме основної суми боргу вказаний лист не містить.

Будь-яких первинних документів чи матеріалів, які можуть підтвердити прощення основної суми боргу ні під час перевірки, ні в ході судового розгляду спору відповідачем не надано.

Більш того, як вбачається з матеріалів справи рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси Черкаської області від 04.03.2016 у справі № 712/2297/15-ц суд стягнув із ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 47 712,73 доларів США .

Соснівським відділом державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відкрито виконавче провадження №52570396 з метою стягнення боргу, яке в подальшому постановою від 07.06.2017 закінчено у зв`язку із надходженням на депозитний рахунок Соснівського ВДВС міста Черкаси коштів для повного фактичного виконання виконавчого провадження.

З огляді на встановлені в ході судового розгляду обставини, суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що до додаткового блага було включено тільки тіло кредиту, а не прощені проценти за користування кредитними коштами, тому оскаржені податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо скасування податкової вимоги, суд враховує, що в силу вимог п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Враховуючи, що податковий орган заявив позов про стягнення податкового боргу на підставі податкових повідомлень-рішень, які визнані судом незаконними, тому в податкового органу були відсутні підстави для формування податкової вимоги №8765-10 від 23.12.2019, що є підставою для її скасування.

У зв`язку із скасуванням податкових повідомлень-рішень, які за твердженням податкового органу стали підставою для стягнення податкового боргу, позов про стягнення податкового боргу задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Щодо решти доводів сторін суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Черкаській області за первісним позовом не підлягають до задоволення.

При цьому, вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 слід задовольнити у повному обсязі.

Оскільки в задоволенні позову Головного управління ДПС у Черкаській області відмовлено, то відповідно до ст. 139 КАС України сума судового збору сплачена за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області розподілу не підлягає.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України понесені ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 177, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви Головного управління ДПС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - відмовити повністю.

Сума судового збору сплачена за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області розподілу не підлягає.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 25.10.2019 №, №, № та податкову вимогу Головного управління ДПС у Черкаській області виставлену ОСОБА_1 №8765-10 від 23.12.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3463 (три тисячі чотириста шістдесят три) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 22.04.2022.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО