Справа № 340/221/20
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2022-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 квітня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/221/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Казанчук Г.П.

за участю секретаря судового засідання Сосновської В.В.

представника заявника - Яшан Ю.Б.

представника відповідачів - Капиш В.М.

розглянувши заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області та Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області та Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України "Про звільнення" №4169/к від 23.12.2019 року. Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з 26.12.2019 року. Стягнуто із Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.12.2019 по 02.09.2020 в сумі 169071,58 гривень. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. В частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку у розмірі 20186 гривень за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання рішення суду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2020 року апеляційну скаргу Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області залишено без задоволення. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі №340/221/20 змінено виклавши абзац четвертий резолютивної частини цього рішення в наступній редакції: "Стягнути із Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.12.2019 по 02.09.2020 в сумі 169071,58 гривень, що визначений без утримання податків й інших обов`язкових платежів". В інший частині рішення суду залишено без змін.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою від 20.09.2021 року касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишив без задоволення, касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області задовольнив частково. Змінив рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року у справі № 340/221/20 у резолютивній частині, виклавши пункт третій у такій редакції: "Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з 27 грудня 2019 року". В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2020 року у справі № 340/221/20 залишив без змін.

11 січня 2022 ОСОБА_2 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.05.2021 у справі №340/347/20 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 у справі №340/347/20 скасовано, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.08.2020 у справі №340/347/20 залишено в силі.

Зазначеним вище рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність ГТУЮ у Кіровоградській області щодо невиплати ОСОБА_1 , начальнику ГТУЮ у Кіровоградській області, надбавки за інтенсивність праці за листопад та грудень 2019 року та зобов`язано відповідача Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області нарахувати і виплатити позивачу надбавку за інтенсивність праці у розмірі 300 відсотків до посадового окладу за указаний період. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

У справі №340/221/20 розрахунок середньоденної заробітна плата позивача за два попередні місяці роботи перед звільненням проводився без урахуванням суми надбавки, виплаченої 03.08.2021 у зв`язку з виконанням рішення суду № 340/347/20, за листопад 2019 року за інтенсивність праці у сумі 23550 грн., тому рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року в частині визначення суми середнього заробітку належить переглянути за нововиявленими обставинами, з огляду на те, що до розрахунку середньоденної заробітної плати позивача, яка була встановлена у рішенні Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року у справі №340/221/20 необхідно додати суму надбавки за інтенсивність праці.

Водночас, ОСОБА_2 у своїй заяві зазначає, що постанова Верховного Суду від 27.05.2021 №340/347/20 у даному випадку не виступає як новий доказ у справі № 340/221/20 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, а є нічим іншим як доказом, яким підтверджуються нововиявлені обставини. А нововиявленими обставинами є: протиправна бездіяльність відповідача, яка знайшла вираження в невиплаті надбавки за інтенсивність праці у розмірі 300 відсотків до посадового окладу за листопад, грудень 2019 року та надання суду довідки від 13.08.2020 №09/01-41/735 про середню заробітну плату, в якій містилася інформація, що не відповідала дійсності.

Відповідачі заперечували проти перегляду рішення за нововиявленими обставинами, зазначаючи, що на час ухвалення рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 у справі № 340/221/20 була чинною постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 у справі № 340/347/20 про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 щодо зобов`язання нарахувати і виплатити позивачу надбавку за інтенсивність праці у розмірі 300 відсотків до посадового окладу.

Аргументи з приводу наявності постанови Верховного Суду від 27.05.2021 у справі №340/347/20 не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки в межах процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами суд не може надавати оцінку (переоцінку) застосованим нормам як матеріального, так і процесуального права у спірних відносинах, не може переоцінювати докази, які оцінювалися судом під час розгляду справи, не може оцінювати нові докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Тобто, фактично, звертаючись із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 просить переглянути розмір середнього заробітку, стягнутий на його користь у справі №340/221/20 та встановити новий, з урахуванням судового рішення у справі №340/347/20, що, відповідно до статті 361 КАС України, не є нововиявленою обставиною.

Крім того, Міністерство юстиції України зауважує, що постанова Верховного Суду у справі №340/347/20 ухвалена 27.05.2021, тобто після прийняття Кіровоградським окружним адміністративним судом рішення від 02.09.2020 у справі №340/221/20, що свідчить про відсутність існування такої обставини на час розгляду цієї справи, а отже остання у розумінні положень КАС України, знову ж таки не є нововиявленою.

Вирішуючи заявлену позивачем заяву щодо перегляду судового рішення від 02.09.2020 року за нововиявленими обставинами, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

За змістом пунктів 1-3 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Відповідно до частини четвертої цієї статті не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Звертаючись до Кіровоградського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду міста від 02.09.2020 року позивач як на нововиявлену обставину вказує на зміст постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.05.2021 року у справі №340/347/20 щодо іншого спору між сторонами в частині правомірності позбавлення доплати за інтенсивність праці.

Утім, як зауважив Верховний Суд у постанові від 30 січня 2020 року у справі №127/2-а-4944/11 нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти, які існували на час розгляду справи по суті. Вони за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності (тобто ті, що існували), на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. При цьому, нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Не є нововиявленою обставина, яка виявлена після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Верховний Суд наголосив, що перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок у тлумаченні правових норм, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, яка існувала на час вирішення справи, але про існування якої заявнику стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які існували на час винесення рішення, але не були покладено в основу такого судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постанові від 10 березня 2021 року в справі № 826/15267/17.

Таким чином, під час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд повинен дослідити, чи впливають зазначені позивачем обставини на юридичну оцінку обставин, здійснену судом під час постановлення рішення, що переглядається, надати оцінку тому, чи відповідають зазначені позивачем обставини ознакам нововиявлених обставин, а також встановити, чи дійсно позивач не знав та не міг знати про наявність обставин, на які він посилається як на нововиявлені.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 2а-7523/10/1270, від 02 травня 2018 року у справі № 303/3535/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі № 809/824/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 826/14224/15, від 01.02.2019 року у справі №2040/7218/18, від 12.04.2021 у справі №420/2489/20, від 21.04.2021 у справі № 805/2561/16-а, яка підлягає обов`язковому врахуванню апеляційним судом в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

В даному випадку суд зазначає, що станом на день винесення рішення суду від 02.09.2020 року такого факту/обставини, як виплата надбавки за інтенсивність у листопаді 2019 році не існувало взагалі. Крім того про, факт недоплати надбавки за інтенсивність роботи в об`єктивній площині існував, про що позивачу було достеменно відомо, оскільки він, звертаючись до суду з позовними вимогами, зокрема, про визнання протиправною бездіяльніть Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області щодо невиплати надбавки на інтенсивність праці за листопад та грудень 2019 року ОСОБА_1 , начальнику ГТ УЮ у Кіровоградській області, до ухвалення судом остаточного рішення по справі № 340/221/20, а тому мав передбачену законом процесуальну можливість звернутися до суду з клопотанням про зупинення провадження по справі №340/221/20 до набрання законної сили рішенням у справі №340/347/20.

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів подання позивачем такого клопотання.

З огляду на викладене, постанова Верховного Суду від 20.09.2021 року, яка не існувала станом на час розгляду та вирішення справи і ухвалення Кіровоградським окружним адміністративним судом рішення від 02.09.2020 року, не є нововиявленою обставиною.

Суд зазначає, що не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались адміністративним судом у процесі розгляду справи. Оскільки в даному випадку доказом на підставі якого здійснювався обрахунок середньоденного заробітку є довідка, видана ГТ УЮ в Кіровоградській області від 13.08.2020 №09/01-41/735 про середню заробітну плату. При цьому, іншої довідки, виданої станом на день вирішення справи по суті, позивачем не надано. Фактично позивач не погоджується із складовими вказаної довідки, що не є нововиявленою обставиною.

В свою чергу, дослідження нових доказів, на які позивач посилається як на підставу для перегляду рішення суду у цій справі за нововиявленими обставинами, призведе до переоцінки доказів у справі. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Верховного Суду від 07 лютого 2019 року по справі №591/4761/15-а, яка є обов`язковою для врахування в силу ч.5 ст. 242 КАС України.

Позивач вказує, що судове рішення у справі №340/347/20 є самостійним доказом, яким підтверджуються нововиявлені обставини, тобто зміни у складових заробітної плати, водночас такі зміни відбулись після винесення судового рішення у даній справі.

Виходячи з вищевикладеного, обставини, на які посилається позивач фактично ґрунтуються на переоцінці тих доказів, яким вже була надана оцінка судами, а тому їх не можна віднести до нововиявлених обставин відповідно ч.2 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Правєдная проти Росії" від 18 листопада 2004 року зазначає, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин.

Як вказано Європейським судом з прав людини в рішеннях у справах «Пономарьов проти України», «Брумареску проти Румунії», одним з фундаментальних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, та не може бути підставою для нового розгляду справи.

Таким чином, ретельно проаналізувавши та перевіривши всі доводи позивача, суд вважає, що фактично вони зводяться до переоцінки доказів судом, суперечать принципу юридичної визначеності та вказують на незгоду позивача із судовим рішенням, що відповідно до норм ст. 361 КАС України не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Суд зазначає, що заява позивача та викладені ним обставини, що визначаються як нововиявлені істотні обставини, за змістом не є нововиявленими обставинами, оскільки у юридичній площині не існували на час розгляду справи.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про те, що наведені в заяві обставини не є нововиявленими в розумінні статті 361 КАС України.

Статтею 369 КАС України визначені судові рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Так, у відповідності до пункту 1 частини першої цієї статті у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду.

За змістом частини другої статті 369 КАС України судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

Верховний суд у постанові від 10 березня 2021 року у справі № 826/15267/17 вказав, що не є нововиявленою обставина, яка виявлена після ухвалення судом рішення. Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, яка існувала на час вирішення справи, але про існування якої заявнику стало відомо після ухвалення судового рішення.

Лише у процесі виконання судового рішення у справі №340/347/20 у серпні 2021 року позивачу було здійснено нарахування та виплату надбавки. Отже, станом на день винесення судового рішення у даній справі, грошові кошти не були нараховані та виплачені позивачу, вказане також свідчить про те, що судове рішення не є нововиявленою обставиною, з огляду на відсутність змін чи відкликання довідки ГТ УЮ в Кіровоградській області від 13.08.2020 №09/01-41/735 про середню заробітну плату.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення від 02.09.2020 року за нововиявленими обставинами.

Керуючись статтями 2, 77, 248, 361, 369 КАС України суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року за нововиявленими обставинами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду, через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Повний текст ухвали складено 22.04.2022 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук