Справа № 420/14028/20
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2022-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/14028/20
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України з дослідним виробництвом» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Державного підприємства «Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України з дослідним виробництвом» про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

10 грудня 2020 року Головне управління ДПС в Одеській області звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з Державного підприємства «Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України з дослідним виробництвом» податковий борг у розмірі 307 619,81 грн.

В обґрунтування позовних вимог ГУ ДПС в Одеській області зазначило, що станом на 13.10.2020 року відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки-розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованих карток платника (ІКП), податкова заборгованість ДП «УКРНДІМФ» з земельного податку з юридичних осіб становить 307 619,81 грн.

Заборгованість по земельного податку з юридичних осіб виникла в результаті:

- проведення камеральної перевірки податкової звітності з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), в результаті якої складено акт за №1427/15-32-51-04/01126996 від 19.02.2020 року та винесено податкове повідомлення-рішення за № від 05.06.2020 року на суму, враховуючи переплати, 174 892,97 грн (штрафна санкція);

- самостійного нарахування платником земельного податку за 2020 рік у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за № від 06.02.2020 року на загальну суму 132 167,70 грн. (основний платіж).

Крім того, відповідачу нарахована пеня на загальну суму 559,14 грн. відповідно до ст.129 Податкового кодексу України та ч.4 гл.2 розділу III «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що право власності/користування на земельну ділянку, що знаходиться на території Суворовського району міста Одеси, за ним не оформлено. При цьому, згідно Узагальнюючої податкової консультації щодо сплати земельного податку власником нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці, права на яку у такої особи не оформлені, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 06.07.2018 року №602, особа, яка володіє нерухомим майном, що розташоване на земельній ділянці, права на яку для такої особи не оформлені, не можна вважати платником земельного податку в розумінні статті 269 ПК України до моменту виникнення відповідних прав такої особи на цю земельну ділянку відповідно до запису, сформованого у Державному земельному кадастрі у порядку визначеному законом. До такого моменту зазначена особа відповідно до вимог Податкового кодексу України не повинна сплачувати земельний податок.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року позовну заяву ГУ ДПС в Одеській області задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства «Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України з дослідним виробництвом», а саме з усіх відкритих рахунків у банках обслуговуючих підприємств суму заборгованості з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 307 619,81 грн на бюджетний рахунок - UА0015009, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 38016923, отримувач коштів УДКСУ у м. Одесі Одеської області/Суворівський район/18010500.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що розрахунок штрафної санкції до ППР № на суму 288 294 грн 67 коп. здійснено з порушенням вимог ст.126 ПК України. Крім того, апелянт зазначив, що податковий орган направив акти камеральних перевірок разом із податковими повідомленнями - рішеннями, що позбавило ДП «УКРНДІМФ» можливості надати свої заперечення до актів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

Державне підприємство «Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України з дослідним виробництвом» перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС в Одеській області, Південне управління у м. Одесі, Приморська ДПІ (Приморський район м. Одеси) з 23.03.1995 року; номер взяття на облік: 28-02/1874, основним видом діяльності є: "Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук" (код КВЕД 72.19).

Станом на 13.10.2020 року відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки-розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованих карток платника (ІКП), податкова заборгованість ДП «УКРНДІМФ» з земельного податку з юридичних осіб становить 307 619,81 грн. (а.с. 7-27).

Заборгованість з земельного податку з юридичних осіб виникла в результаті:

- проведення камеральної перевірки податкової звітності з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), в результаті якої складено акт за №1427/15-32-51-04/01126996 від 19.02.2020 року та винесено податкове повідомлення-рішення за № від 05.06.2020 року на суму, враховуючи переплати, 174 892,97 грн (штрафна санкція) (а.с. 31, 35-36);

- самостійного нарахування платником податку земельного податку у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за № від 06.02.2020 року на загальну суму 132 167,70 грн. (основний платіж) (а.с. 29).

Також платнику податків була нарахована пеня на загальну суму 559,14 грн., відповідно до ст.129 Податкового кодексу України та ч.4 гл.2 розділу III «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422.

Таким чином, заборгованість з земельного податку з юридичних осіб становить 307619,81 грн. (174 892,97 грн. (штрафні санкції) + 132 167,70 грн. (основний платіж) + 559,14 грн. (пеня)).

Станом на день подачі позову у позивача відсутні відомості про сплату ДП «Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України з дослідним виробництвом» заборгованості, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено існування у відповідача податкового боргу в загальному розмірі 307 619,81 грн. При цьому доводи відповідача про те, що право власності/користування на земельну ділянку, що знаходиться на території Суворовського району міста Одеси, ДП «УкрНДІМФ» не оформлено, а тому він не є платником земельного податку суд не взяв до уваги, оскільки податкова декларація з плати за землю відповідачем подана самостійно, податкове повідомлення-рішення про нарахування штрафу є чинним, заявлені до стягнення податкові зобов`язання є узгодженими.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірах і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з пп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Підпунктом 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України, податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно пункту 54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Згідно приписів п.58.2 ст.58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 58.3 ст.58 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За приписами п.п.56.17.1 п.56.17 ст.56 ПК України, процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

Відповідно до абз. 2 п.п.56.17.5 п.56.17 ст.56 ПК України, день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.59.1, п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У зв`язку з несплатою Державним підприємством «Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України з дослідним виробництвом» податкового боргу контролюючим органом винесено податкову вимогу форми "Ю" №1206-25 від 03.09.2014 року на суму 19460,65 грн., яку було направлено за податковою адресою платника податків, та отримано останнім 12.09.2014 року (а.с. 28). У зв`язку із збільшенням податкового боргу та не погашення його відповідачем, нова податкова вимога не надсилалась.

За обставинами справи, заборгованість з земельного податку у відповідача виникла на підставі:

- податкового повідомлення-рішення за № від 05.06.2020 року на суму, враховуючи переплати, 174 892,97 грн (штрафна санкція) (а.с. 31, 35-36);

- самостійного нарахування платником податку земельного податку у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за № від 06.02.2020 року на загальну суму 132 167,70 грн (основний платіж) (а.с. 29).

ДП «УКРНДІМФ» оскаржило, зокрема, податкове повідомлення-рішення № від 05.06.2020 року. Так, зазначене ППР скасовано рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року по справі № 420/6983/21, однак постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року рішення суду першої інстанції в цій частині скасовано та позовні вимоги щодо скасування ППР№ від 05.06.2020 року залишені без розгляду, у зв`язку із пропуском ДП «УКРНДІМФ» строку на його оскарження.

Доводи апеляційної скарги що відповідач не є платником земельного податку, який нарахований зазначеним ППР, судова колегія вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Дослідження та оцінка податкового зобов`язання, на підставі якого контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження податкових повідомлень-рішень.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом по справі № 821/2205/15-а від 09 липня 2019 року.

Відтак, питання правильності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, не охоплюється предметом даного позову, а борг у сумі 174 892,97 грн є узгодженим.

Суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що доводи відповідача про те, що право власності/користування на земельну ділянку, що знаходиться на території Суворовського району міста Одеси, ДП «УкрНДІМФ» не оформлено, а тому він не є платником земельного податку - суд до уваги не бере, оскільки податкова декларація з плати за землю відповідачем подана самостійно, податкове повідомлення-рішення про нарахування штрафу є чинним, заявлені до стягнення податкові зобов`язання є узгодженими.

Крім того, друга частина податкового боргу, який стягує контролюючий орган в межах розгляду цієї справи, виникла на підставі самостійно поданої податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за № від 06.02.2020 року.

Згідно п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Пунктом 287.3 ст.287 Податкового кодексу України, зокрема, передбачено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Самостійно ж визначене платником податків грошове зобов`язання не підлягає оскарженню (п.56.11 ст. 56 ПК України).

З наведеного вбачається вірність висновків сулу першої інстанції, що самостійна визначена відповідачем у податковій декларації з плати за землю № від 06.02.2020 року сума грошового зобов`язання вважається узгодженою згідно приписів пункту 54.1 ст.54 Податкового кодексу України.

Подана 04.01.2021 року ДП «УКРНДІМФ» уточнююча податкова декларації за 2020 рік, якою анульовані зобов`язання з плати за землю, юридичної сили не має, оскільки не спростовує обставин самостійно визначення у встановлений законом строк зобов`язань відповідача з плати за землю за 2020 рік.

У зв`язку із несплатою самостійно нарахованого платником земельного податку, вірним є і нарахування податковим органом пені на суму 559,14 грн, у відповідності до приписів ст.129 ПК України.

З урахуванням викладеного, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що матеріалами справи підтверджено існування у відповідача податкового боргу в загальному розмірі 307 619,81 грн, а доказів самостійної його сплати відповідачем до суду не надано.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 15 грудня 2020 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Науково-дослідний проектно-конструкторський інститут морського флоту України з дослідним виробництвом» - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко