Справа № 420/3976/21
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2022-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 420/3976/21

адміністративне провадження № К/990/9175/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Калашнікової О.В.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області

на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року

та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року

у справі №420/3976/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Одеській області

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ :

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року у справі №420/3976/21.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи №420/3976/21 між суддями від 14 квітня 2022 року визначено склад колегії суддів, а саме: головуючий суддя - Калашнікова О.В., судді Білак М.В., Губська О.А.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження, Верховним Судом встановлено наступне.

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - ГУНП в Одеській області) в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 01 березня 2021 року №406 о/с в частині призначення його - ОСОБА_1 , старшим слідчим слідчого відділення відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, звільнивши з посади заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Усатівського відділення поліції Біляївського відділу поліції ГУНП в Одеській області;

- зобов`язати поновити (призначити) його - ОСОБА_1 , на посаду заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП з 01 березня 2021 року, з розміром посадового окладу, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції ;

- стягнути на його користь різницю в грошовому забезпеченні за час несення служби на нижче оплачуваній посаді, за період з 01 березня 2021 року по день винесення судового рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано наказ ГУНП в Одеській області від 01 березня 2021 року №406 о/с, в частині призначення ОСОБА_1 старшим слідчим слідчого відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, установивши посадовий оклад 2500 гривень, звільнивши з посади заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Усатівського відділення поліції Біляївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, встановивши надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 45%.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Усатівського відділення поліції Біляївського відділу поліції ГУНП в Одеській області з 01 березня 2021 року та зобов`язав, із урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, вирішити питання про його призначення на рівнозначну посаду заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Усатівського відділення поліції Біляївського відділу поліції ГУНП в Одеській області в ГУНП в Одеській області.

Зобов`язано ГУНП в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю грошового забезпечення за час проходження служби на нижче оплачуваній посаді з 01 березня 2021 року по 14 червня 2021 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року скасовано. Ухвалено у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу нове рішення про часткове задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 01 березня 2021 року №406 о/с в частині призначення ОСОБА_1 старшим слідчим слідчого відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, установивши посадовий оклад 2500 гривень, звільнивши з посади заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Усатівського відділення поліції Біляївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, встановивши надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 45%. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Усатівського відділення поліції Біляївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 01 березня 2021 року. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні вирішити питання про призначення ОСОБА_1 на рівнозначну посаду посаді заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення Усатівського відділення поліції Біляївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю грошового забезпечення ОСОБА_1 за час проходження служби на нижче оплачуваної посаді з 01 березня 2021 року по 14 червня 2021 року. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області (код за ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 800,00 грн. У задоволені решти позовних вимог - відмовлено.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що доводи касаційної скарги викладені у спосіб, який унеможливлює встановити по якій саме підставі оскаржується судові рішення в касаційному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник визначає пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України та зазначив, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках зокрема, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

В такому випадку, Суд звертає увагу, що відступленням від висновку слід розуміти або повну відмову Верховного Суду від свого попереднього висновку на користь іншого або ж конкретизацію попереднього висновку із застосуванням відповідних способів тлумачення юридичних норм (п. 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 р. у справі №823/2042/16, провадження №11-377апп18).

Тобто у касаційній скарзі скаржник має зазначити, що існуючий висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах потребує видозміни, від нього слід відмовитися або ж уточнити, модифікувати певним чином з урахуванням конкретних обставин його справи. Сама ж по собі вмотивованість такого клопотання скаржника оцінюється судом касаційної інстанції при застосуванні наведеного процесуального фільтру під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі.

В той же час, Верховним Суду наголошує на тому, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 4 статті 328 КАС України скаржнику необхідно зазначити конкретну постанову Верховного Суду в якому викладено висновок щодо питання застосування норми права, конкретну норму права щодо застосування якої Верховний Суд має відступити від раніше прийнятого висновку, а також зазначити, як саме на його думку необхідно застосовувати цю норму права та належним чином обґрунтувати наявність необхідності такого відступлення.

Водночас скаржником не зазначено конкретну постанову Верховного Суду в якому викладено висновок щодо питання застосування норми права, конкретну норму права щодо застосування якої Верховний Суд має відступити від раніше прийнятого висновку, а також не зазначає, як саме на його думку необхідно застосовувати цю норму права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження передбачених пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України.

З огляду на викладене, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року у справі №420/3976/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддяО.В. Калашнікова