Справа № 160/11371/21
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2022 року м. Дніпросправа № 160/11371/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

секретар судового засідання Волкова К.В.

за участі представника позивача Колодочки Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод"

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року у справі № 160/11371/21 (суддя І інстанції - Озерянська С.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та скасування розрахунку,

третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по не надсиланню Розрахунку № 4057/05.8-20, Розрахунку № 2000-0506- 8/5144/8, Розрахунку № 2000-0506-8/5144/14 у встановлені порядком обчислення і сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування строки та не врахуванню у Розрахунку № 4057/05.8-20, Розрахунку № 2000-0506-8/5144/8, Розрахунку № 2000-0506-8/5144/14 фактичних витрат на доставку пенсій, протиправною;

- зобов`язати відповідача визначити суми місячного розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій: з грудня 2020 стосовно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з січня 2021 стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з січня 2021 стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з врахуванням фактичних витрат на доставку пенсій (гр. 11) відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 № 21-1;

- визнати протиправним та скасувати Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій № 2000-0506-8/5144/14 від 15.01.2021 в частині визначення місячного розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з січня 2021 ОСОБА_5 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2022 року, позов задоволений частково, визнано протиправним і скасовано Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій № 2000-0506-8/5144/14 від 15.01.2021 в частині визначення місячного розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з січня 2021 ОСОБА_5 . У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2021 року відмовлено задоволенні заяви позивача про ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення з відповідача суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11 380 гривень з тих підстав, що позивачем не надано доказів здійснення оплати наданих послуг відповідно до рахунку від 22 жовтня 2021 року № 22/1021.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати зазначену увалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким стягнути з відповідача зазначені витрати.

В обгрунтування скарги позивач зазначає, що підтверджені витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає таке

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

З огляду на вказане правове регулювання спірних правовідносин колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Отже, документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції позивачем разом із заявою про ухвалення додаткового рішення позовом до суду надано опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Колодочкою Г.В. за Договором про надання правової (правничої) допомоги від 14 травня 2019 року б/н, відповідно до якого витрати склали 16 880 гривень, а також передбачений «гонорар успіху» в розмірі 3 тисячі гривень. (а.с. 24-25)

Перевіривши зміст наданих послуг, колегія суддів зазначає, що фактично предметом позову були:

- бездіяльність відповідача при надсиланні розрахунків;

- бездіяльність відповідача по неврахуванню у розрахунках стосовно 5 зазначених вище фізичних осіб фактичних витрат на доставку пенсій;

- протиправність і скасування розрахунку відносно ОСОБА_5 , тобто фактично 7 окремих вимог.

При цьому, як зазначалось вище, позов був задоволений частково лише щодо останньої вимоги. В іншій частині позову судом відмовлено.

Стосовно змісту наданих послуг суд зазначає, що відшкодуванню підлягають лише витрати на складення позовної заяви та представництво інтересів особи в суді. Інші ж зазначені в описі робіт послуги (надання консультацій, роз`яснень, зібрання доказів, подання клопотань тощо) охоплюються цими послугами або не були неминучими чи обов`язковими, а тому окремому відшкодуванню не підлягають.

З огляду на викладене, з урахуванням конкретних обставин справи, характера і предмета спору, які не є складними, сталої судової практики щодо аналогічних спорів, змісту та обсягу задоволеної частини позову (місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_5 складає 476,16 грн), а також приписів ч. 3 ст. 139 КАС України щодо пропорційності суми відшкодування задоволеній частині позову, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що справедливою, пропорційною і розумною сумою відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за вказані вище послуги у цій справі є одна тисяча гривень.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення додаткового судового рішення у справі.

Повний текст складений 19 квітня 2022 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 134, 139, 242, 243, 252, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року у справі № 160/11371/21 скасувати.

Ухвалити у справі додаткове рішення.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 14 квітня 2022 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до

Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко