Справа № 380/13578/21
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2022-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року

справа №380/13578/21

провадження № П/380/13761/21

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м.Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) (далі відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо нарахування пенсії за вислугу років у розмірі 54% відповідної суми грошового забезпечення позивача, призначеної з 01.07.2015;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію за вислугу років позивача відповідно до приписів пункту «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи із розрахунку: за вислугу років 20 років 55% відповідної суми грошового забезпечення, та за кожний рік вислуги понад 20 років 3% проценти відповідної суми грошового забезпечення, а також здійснити виплату недоотриманої за період з 01.07.2015 суми пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом УМВС України на Львівській залізниці №37о/с від 25.06.2021 його звільнено із органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України та призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 54% грошового забезпечення. Зазначає, що 08.05.2021 він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до п. «а» ч. 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», однак відповідач листом від 04.06.2021 відмовив в переведенні його на пенсію за вислугу років за п. «а» ч.1 ст.13 Закону з посиланням на те, що календарна вислуга років на день звільнення позивача складає 20 років 06 місяців 24 дні, що не дає права на таку пенсію та відсутні підстави для перерахунку пенсії за вислугу років.

Позивач звертає увагу, що оскільки вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні складає 20 років 06 місяців 24 дні, пільговий стаж для призначання пенсії становить 29 років 09 місяців 05 днів, тому він має право на перерахунок призначеної пенсії за вислугу років, відповідно до п. пункту «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 18.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 22.10.2021 та 26.10.2021 подав до суду відзиви на позовну заяву, в яких просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзиви обґрунтовані тим, що згідно з п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше. Зазначає, що відповідно до подання про призначення пенсії від 08.09.2015, яке скеровано Головним управлінням міністерства внутрішніх справ України у Львівській області листом від 14.09.2015 №14/1098, на час звільнення зі служби вислуга років позивача становила у календарному обчисленні 20 років 06 місяців 24 дні. У зв`язку із цим на час звільнення позивач не набув права на призначення пенсії за вислугу років на загальних підставах відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону №2262. Звертає увагу на те, що згідно з поданням про призначення пенсії від 08.09.2015 №91/03373 позивачу зазначено «страховий стаж станом на 30.06.2015 для призначення пенсії складає 29 років 09 місяців 05 днів, календарна вислуга років 20 років 06 місяців 24 дні), а тому позивач на час звільнення не мав необхідної календарної вислуги років, а саме 22 календарних років, тому позивачу було призначено пенсію відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 12 Закону №2262.

Ухвало суду від 04.10.2021 призначено судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі його представника до суду не надходило.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі представника до суду не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).

Фіксування судового засідання відповідно до статті 229 КАС України не здійснювалося, тому керуючись приписами п.10 ч.1 ст.4 та ч.9 ст.205 КАС України подальший розгляд справи судом вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України Управління МВС України на Львівській залізниці від 25.06.2015 №37о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік) за п. 64 «а» за віком.

Відповідно до витягу з наказу від 31.08.2015 №61о/с вислуга років позивача на день звільнення становить: 20 років 06 місяців 24 дні в календарному вирахуванні, 02 місяці 24 дні в пільговому вирахуванні, 29 років 06 місяців 29 днів загальний трудовий стаж.

Позивачу з 15.09.2015 призначено пенсію за вислугу років на підставі п. «б» ст.12 Закону №2262 (вислуга 29 років, календарна вислуга 20 років) у розмірі 54 % грошового забезпечення, що підтверджується протоколом за пенсійною справою (МВС) від 01.07.2015.

08.05.2021 позивач звернувся в ГУ ПФУ у Львівській області із заявою в якій просив перерахувати його пенсію за вислугу років у розрахунку за вислугу 20 років - 55 % відповідної суми грошового забезпечення та за кожний рік вислуги понад 20 років 3% відповідної суми грошового забезпечення відповідно до пункту «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач вказав, що виходячи з таких розрахунків розмір його пенсії повинен становити 67 % від грошового забезпечення, а не 54%, як вважає відповідач.

За результатом розгляду цієї заяви Головним управлінням ПФУ у Львівській області листом від 04.06.2021 № 6606-5335/К-52/8-1300/21 відмовлено в обчисленні позивачу пенсії в розмірі 67% з посиланням на те, що йому призначено пенсію за вислугу років у розмірі 54% грошового забезпечення відповідно до п. «б» ст. 12 Закону №2262. Зазначено, що календарна вислуга років на день звільнення позивача складає 20 років 06 місяців 24 дні, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії за вислугу років у більшому розмірі.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Основного Закону).

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з пунктом «в» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (в редакції на час та звільнення позивача зі служби) (далі - Закон № 2262-ХІІ) право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби, зокрема особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Згідно з п. «а» ч.1 ст. 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції, яка діяла на момент звернення позивача до органу пенсійного фонду) пенсії за вислугу років призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії в розмірі 55 % та по 3% за кожен рік понад 20 років вислуги, відповідно до п. «а» ч. 1 ст.13 Закону №2262-ХІІ в діючій редакції є звільнення у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до вимог ст. 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Згідно з п.п. «а» п.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за віком - при досягненні віку, встановленого для них пунктом 7 цього Положення. Крім того, за віком можуть бути звільнені особи середнього начальницького складу, які мають вислугу 20 і більше років (у пільговому обчисленні), і яким до досягнення встановленого віку перебування на службі залишилося 3 роки і менше, а за їх бажанням при досягненні цього віку - незалежно від наявності вислуги років.

Враховуючи факт звільнення підполковника міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ «в запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік)» на підставі Положення, страховий стаж позивача, який на момент звільнення становив 29 років, а також норми чинного на той час законодавства, яке передбачало призначення пенсії за страховий стаж 25 років у розмірі 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 призначено пенсію в розмірі 54% відповідних сум грошового забезпечення відповідно за нормами чинного на той час законодавства.

Рішення про призначення пенсії позивачем не оскаржувалось, розмір такої з моменту призначення правомірно становив 54% сум грошового забезпечення.

Таким чином, вимоги позивача про проведення перерахунку його пенсії з 01.07.2015 виходячи із розрахунку: за вислугу років 20 років 55% відповідної суми грошового забезпечення, та за кожний рік вислуги понад 20 років 3% проценти відповідної суми грошового забезпечення не ґрунтуються на нормах законодавства.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог ст.139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 122, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан