Справа № 544/219/22
Суддя: Сайко О. О.
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 544/219/22
№ 2-а/544/6/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 квітня 2022 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі

головуючої судді Сайко О.О.,

за участі секретаря судового засідання Костенко Т. В.,

позивача ОСОБА_1 , його представника Коваля В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду по вул. Соборна, 41, у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №4 БУПП в Полтавській області Захарова Олексія Миколайовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.02.2022, керуючи автомобілем MERCEDES BENZ SPRINTER 310, державний номер НОМЕР_1 , він рухався з м.Лубни по автошляху Київ-Харків, де на 157 км вказаного автошляху в 14-30 був зупинений працівниками поліції. Після зупинення попросив пояснити причину зупинення. Працівник поліції не зміг пояснити причину зупинення, а потім через тривалий проміжок часу заявив, що на автомобілі не горить задній габарит. Працівником поліції інспектором взводу № І роти №4 БУПП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Захаровим Олексієм Миколайовичем було винесено постанову серії БАВ №256316 від 05.02.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху. Постановою його притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 3 ст. 121 КУпАП.

При складенні цієї постанови працівником поліції було допущено наступні порушення. Працівник поліції не відібрав від нього пояснення та не ознайомив його з правами та обов`язкам відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Вважає, що оскаржуваною постановою на нього неправомірно накладено адміністративне стягнення та вважає її незаконною. При зупиненні транспортного засобу позивача інспектор не проінформував його про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу. 05.02.2022 року він пересувався на транспортному засобі у м. Пирятин, де мав намір встановити причину поломки автомобіля, але був зупинений працівниками поліції, де на нього було складено постанову про накладення штрафу за скоєння адміністративного правопорушення.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський Захаров О.М. суттєво порушив його права, поліцейський не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Разом з тим, після висловлення звинувачень, поліцейський Захаров О.М. пішов до свого патрульного автомобіля, де виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, поліцейський Захаров О.М. грубо порушив вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП. Просив скасувати постанову серії БАВ №256316 від 05.02.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у вигляді штрафу у сумі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач 07.04.2022 надав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , у якому вважає позов безпідставним та необгрунтованим, повністю заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. Позивач 05.02.2022 об 16 год. 04 хв. на автодорозі МОЗ Київ-Харків- Довжанський (152 км), керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ SPRINTER, номерний знак НОМЕР_2 , котрий підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов та не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 31.3 (б), п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР), ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» та ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух». Відповідно до п. 2.4 (а) ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитись із дотриманням вимог ПДР, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР. Крім того ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб. Відповідальність за дане порушення передбачена ч. 1. ст. 126 КУпАП. Відповідно до п. 31.3 «б» ПДР передбачено заборону експлуатації транспортних засобів, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю). Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік. Відповідно до бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи ДДА1МВС України, транспортний засіб MERCEDES-BENZ SPRINTER, номерний знак НОМЕР_2 , за типом АВТОБУС, 1998 року випуску, VIN НОМЕР_3 . Отже, транспортний засіб є автобусом, а відтак підлягає обов`язковому технічному контролю, однак на момент перевірки 05.02.2022 року транспортний засіб MERCEDES-BENZ SPRINTER, номерний знак НОМЕР_1 , не пройшов ОТК, хоча повинен був пройти 16.05.2021 року, по закінчення терміну 6 місяців, з моменту останнього проходження ОТК (дата проходження ОТК - 16.11.2020 року). Згідно ч. 3 cт. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Враховуючи вказані вище норми законодавства відносно водія було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення БАВ № 256316 від 05.02.2022 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 121 КУпАП - стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

До постанови додається відеофіксація із автомобільного відеорестратора по факту керування транспортним засобом, а також нагрудної камери по факту розгляду справи про адміністративне правопорушення. Даний доказ, був покладений в основу прийнятого рішення щодо притягнення водія до адміністративної відповідальності, оскільки в п. 7 «до постанови додаються» міститься відповідна відмітка, зазначено технічний пристрій, на який зафіксовано порушення ПДР, а саме відеофіксація бодікамера № 470393 та відео з відеореєстратора.

На місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується матеріалами відео фіксації з нагрудної камери інспектора.

Крім того, було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279 КУпАП. Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу в межах скороченого провадження. Однак від позивача жодних заяв чи клопотань не надходило.

Також аналізуючи відео з нагрудної камери інспектора, зазначає, що уже після винесення постанови позивач говорить інспектору, що останній нібито порушив процедуру розгляду справи, не надав йому можливості скористатися правами відповідно до ст. 268 КУпАП. Також говорить, що в суді будуть свідк, які потвердять його слова, однак на відео інших осіб, котрі могли б бути свідками не зафіксовано.

Відтак, виносячи постанову, інспектор законно оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням та дотримався всіх передбачених законом процедур розгляду справи про адміністративне правопорушення, не порушив жодних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності. Просив розгляд справи проводити без участі представника відповідача.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Пояснив, що він рухався своїм автобусом MERCEDES-BENZ SPRINTER, номерний знак НОМЕР_1 автодорогою Київ-Харків. Внаслідок несправності автомобіль рухався з малою швидкістю і був зупинений патрульною поліцією. Причину зупинки йому патрульні відразу не повідомили, на його прохання супроводжувати його до місця проживання відмовили. В зв`язку з тим, що його безпідставно було зупинено, позивач показав свій паспорт громадянина України, а інші документи відмовився пред`являти. Поліцейський без його участі склав постанову про адмінправопорушення у своєму автомобілі, лише після оголошення її змісту зачитав його права. Про причину зупинки патрульний (у авто не горів задній габарит) повідомив його через значний проміжок часу. Вважає складену відносно нього постанову незаконною, оскільки було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Йому не було надано можливість скористатись своїми правами, передбаченими законом (не були вирішені клопотання, не були заслухані інші особи, не досліджені докази). Проводити відеофіксацію поліцейський розпочав вже після того як склав адміністративний протокол.

Представник позивача у судовому засіданні позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 05.02.2022 був вдома у позивача та допомагав йому пиляти дрова. Близько 15 год. він збирався їхати додому та позивач запропонував його підвезти так як збирався заїхати до майстра з ремонту авто, щоб той оглянув належний йому автобус. Коли вони рухалися по автодорозі Київ-Харків, їх зупинив патрульний автомобіль. Свідок сидів позаду водія в автобусі, поряд з водієм сидів ще один пасажир. Він чув розмову позивача з поліцейським про те, що Чичкань просив у нього допомоги у зв`язку з тим, що автомобіль поламався, але поліцейський у відповідь лише посміхнувся. Позивач пред`явив йому посвідчення водія. Причину зупинки поліцейський не пояснив, протокол на позивача складали у поліцейській машині, без позивача, камера у поліцейського з`явилася після того як він склав постанову.

Суд, заслухавши позивача, свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом установлено такі факти:

Згідно оскаржуваної постанови серії БАВ № 256316 від 05.02.2022 ОСОБА_1 05.02.2022 об 16 год. 04 хв. на автодорозі МОЗ Київ-Харків- Довжанський (157 км), керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ SPRINTER, номерний знак НОМЕР_2 , котрий підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов та не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 31.3 б та п.2.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП. У зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн (а.с.11).

Згідно приписів ч. 1 ст. 126 КУпАП особа підлягає адміністративній відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Пунктом 2.1. ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб

та чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. 2.4 (а) ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитись із дотриманням вимог ПДР, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР.

Згідно ст. 16 Закону України « Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб.

Статтею 32 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу,

та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо є достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що право органів Національної поліції перевіряти наявність документів, зазначених у пункті 2.1 ПДР, кореспондується з обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Позивач стверджує, що Правила дорожнього руху не порушував, доказів зворотного відповідачем не надано. Враховуючи, що інспектором не було надано доказів порушення Правил дорожнього руху, останній не мав права вимагати пред`явлення документів для перевірки.

При наданні пояснень позивач не заперечував, що працівник поліції пояснював йому причину зупинки несправністю заднього габариту (що не заперечував сам позивач). Крім того, сам позивач пояснив, що внаслідок несправності автомобіль рухався з мінімальною швидкістю, що безперечно могло бути підставою для підозри поліцейським вчинення водієм транспортного засобу адміністративного правопорушення. Крім того, позивач стверджував про виявлення несправностей автомобіля ще до виїзду з його помешкання і що виїзд на автодорогу був зумовлений необхідністю «випробувати» його справність. Вочевидь, за таких обставин, позивач діяв всупереч ПДР, за якими перед початком руху автомобіля водій повинен пересвідчитися в справності авто. Аналогічно позивачем не заперечується порушення ним вимог закону щодо керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

При цьому відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 в адміністративній справі №127/19283/17, притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною 1 статті 126 КУпАП є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання вимог ПДР не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.

Неправомірність дій щодо зупинення транспортного засобу, на думку суду, позивач може оскаржувати в окремому порядку, але це не нівелює порушення водієм пункту 2.4 а та не звільняє останнього від відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП.

Частина 3 cт. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

За приписами статті 35 Закону України "Про дорожній контроль" транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно з п. 31.3 "б" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів що підлягають такому контролю).

Під час розгляду справи встановлено та не заперечувалося позивачем, що транспортний засіб MERCEDES BENZ SPRINTER 310, державний номер НОМЕР_1 працює в режимі маршрутного автобуса, а тому повинен проходити технічний контроль в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137, але своєчасно його не пройшов. Вказане також узгоджується з матеріалами справи.

Щодо порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає таке.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що поліцейський, який розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції). Згідно пункту 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 1211, 1212, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 1241, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 1321, частинами шостою і одинадцятою статті 1331, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Переглядом відеозапису розгляду справи, що долучений до оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що до винесення постанови інспектор патрульної поліції роз`яснив позивачу ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки, визначені ст. 268 КУпАП. Інспектор оголосив позивачу свою посаду та прізвище, ім`я та по-батькові, надав відповідне посвідчення. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, залучення захисника чи долучення додаткових доказів від позивача не надходило. Крім того, сам позивач не заперечує факт непред`явлення на вимогу поліцейського посвідчення водія та інших документів, визначених п.2.1 ПДР, тому з огляду на суть правопорушення, необхідність застосування будь-яких інших технічних засобів, необхідних для встановлення факту його вчинення не потребується.

Суд не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 в частині невиконання інспектором вимог КУпАП щодо недотримання процедури розгляду справи, оскільки вони суперечать даним відеозапису, долученого до постанови та його показання щодо пред`явлення інспектору поліції позивачем необхідних документів не відповідають дійсності.

Посилання позивача на окремі процедурні порушення при притягненні його до адміністративної відповідальності не можуть спростовувати правомірності спірної постанови відповідача, оскільки не доводять відсутності факту порушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, відповідач правомірно, в межах своїх повноважень, самостійно встановив факт правопорушення, про що й склав вищевказану постанову та законно притягнув особу до адміністративної відповідальності, тому підстав для її скасування суд не вбачає.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачу слід відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.9,241-246,250,286 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №4 БУПП в Полтавській області Захарова Олексія Миколайовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області, шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуюча: О.О. Сайко