Справа № 240/20869/21
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 113070000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Романченка Є.Ю.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елітне" до Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,
До Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Елітне" (далі - позивач) до Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті. У позовній заяві позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № 284810 від 27.07.2021, винесену начальником Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті Грибаном М.М.
Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача вказав, що 17.06.2021 на пункті проведення габаритно-вагового контролю розташованого на автомобільній дорозі М-12 17.06.2021 на 320 км а/д М-12 у Хмельницькій області під час проведення рейдової перевірки на підставі направлення на перевірку від 15.06.2021 N9003938, проведено габаритно - ваговий контроль транспортного засобу MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки STAS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
За результатом проведеного габаритно-вагового контролю 17.06.2021 складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрі, розрахунок № 686 від 17.06.2021 плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування (згідно якого було розраховано плату за проїзд транспортного засобу в розмірі 99,90 євро), а також акт № 293049 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 17.06.2021.
Позивач вважає постанову протиправною, із таких мотивів:
- при проведенні зважування не надано документів, що підтверджують повірку вимірювального та зважувального обладнання;
- акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів не містить даних, які необхідно було встановити на місці скоєного провопорушення;
Тому з метою захисту своїх прав, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.
Ухвалою від 09.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначене на 29.09.2021.
21.09.2021 на адресу суду від Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки надійшов відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в його задоволенні з мотивів викладених у відзиві.
В судових засіданнях 29.09.2021 та 11.10.2021, 20.10.2021оголошувались перерви до 28.10.2021, в зв`язку з клопотаннями представників сторін.
28.10.2021 враховуючі клопотання представників сторін про розгляд справи без їх участі, суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні, яку занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, додаткові пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
17.06.2021 посадовими особами Управлінням Укртрансбезпеки у Хмельницькій області на пункті габаритно-вагового контролю на 320 км а/д М-12 у Хмельницькій області під час проведення рейдової перевірки на підставі направлення на перевірку від 15.06.2021 N9003938, проведено габаритно - ваговий контроль транспортного засобу MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки STAS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
За результатами зважування транспортного засобу складено Акт від 17.06.2021 №293049 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 17.06.2021 № 0051686, Довідку про результати здійснення габаритно - вагового контролю від 17.06.2021 №0059509 та проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 17.06.2021 №686, та нараховано плату за проїзд у розмірі 99,90 евро.
Не погодившись із прийнятою постановою, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
За п. 4 цього Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському, електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон від 05.04.2001 № 2344-ІІІ), Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон 30.06.1993 № 3353-XII), Закон України, «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV (далі - Закон від 08.09.2005 № 2862-IV), Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 671 від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879), Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України № 1306), Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567).
Згідно з ст. 5 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Відповідно до ст. 6 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ, державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Форма документів, які складаються у разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових та небезпечних вантажів, затверджена Постановою Кабінету Міністрів України 20 травня 2013 року №422 «Деякі питання автомобільних перевезень пасажирів та вантажів».
Пунктом 15 Порядку №879 визначено, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.
Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон) визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для водія є: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Відповідно до ч.З ст. 48 Закону, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч.2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Відповідно до п. 16. Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.
Згідно до п.22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,3 5 м), за довжиною22 м (для маршрутних транспортних засобів25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11т (для автобусів, тролейбусів
11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь
11т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198 перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку І за плату, що визначені окремими актами законодавства
Відповідно до п, 30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П=(Рзм+Рнв+Рг) х В, де
П - розмір плати за проїзд;
Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду;
Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду;
Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду;
В- відстань перевезення, кілометрів.
Відповідно до п. 31 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.
У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.
Згідно з п. 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.
За своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а є сумою на відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування, аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду № 804/1403/17 від 23.04.2019.
Як вставновлено судом, оскільки перевізник здійснював рух взагалі без дозволів, які дають право на рух автомобільними дорогами, уповноваженими особами Укртрансбезпеки було правомірно здійснено нарахування плати за проїзд.
Відповідно до п. 23 Порядку №879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.
Пунктом 24 Порядку №879 вказано, що після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю.
За визначенням, яке міститься в підпункті 12 пункту 2 Порядку, повторне вимірювання і зважування - це будь-яке наступне вимірювання транспортного засобу, що перебуває в межах одного стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю, з часу в їзду такого транспортного засобу на територію пункту до виїзду з неї.
Таким чином, з правового аналізу вищезазначених норм слідує, що власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб та після внесення плати за проїзд скеровується для повторного зважування з обов`язковим отриманням відповідного чеку.
Приведення габаритно-вагових параметрів до норми залежить виключно від волі власника транспортного засобу (уповноваженої ним особи, водія).
Судом встановлено, що після зважування транспортного засобу MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки STAS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яке здійснювалось у пункті ГВК, власник транспортного засобу та/або уповноважена ним особа наміру приведення вагових параметрів у норму не висловлювали, у зв`язку з чим нарахування плати здійснювалось по загальній протяжності маршруту.
Згідно пункту 21 Порядку №1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Згідно п.25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Пунктом 26 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
Вищевказане повідомлення позивачем отримано, на розгляд для надання пояснень та необхідних документів представник ТОВ «Елітне» не з`явився.
За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Враховуючи вищевикладене, за результатами розгляду справи про порушення, винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу від 27.07.2021 № 284810.
Позивачем не оспорюється, що документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів у водія автомобіля, під час проведення перевірки, був відсутнім.
Як зазначалося, у п.п. 3 п. 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.
Відповідно до п. 4 Правил № 30, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Тобто, законодавцем передбачено критичну похибку в розмірі 2%, що еквівалентно 220 кг на одиничну вісь, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й сипучого (відходи насіння), який під час транспортування здатний зсуватися. У даній справі перевищення навантаження на таку вісь становить більше 2% (перевищення 14,09 %).
Як передбачено ст. 60 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Щодо тверджень позивача про те, що при проведенні зважування не надано документів, що підтверджують повірку вимірювального та зважувального обладнання.
Пункти 12, 13 Порядку № 879 не встановлюють обов`язку для посадових осіб Укртрансбезпеки надавати водієві протокол, свідоцтво про метрологічну атестацію на предмет відповідності технічних характеристик ваг вимогам технічної документації виробника, повідомляти назву вагового комплексу, на якому здійснювався габаритно-ваговий контроль. Також законодавчо не встановлено вимоги щодо зазначення в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю та розрахунку плати за проїзд характеристик вимірювального та зважу вального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю. Тобто ненадання посадовими особами Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю вказаної документації не свідчить про протиправність їхніх дій та відсутність права використовувати відповідне зважувальне обладнання.
Окрім того, з матеріалів справи не вбачається, що водій під час здійснення зважування транспортного засобу запитував у посадових осіб управління Укртрансбезпеки для ознайомлення документи, що підтверджуються сертифікацію вимірювального засобу (ваг).
Таким чином, суд відхиляє вказані доводи позивача як такі, що є необґрунтованими.
Також при оцінці аргументів позивача суд враховує, що в силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Однак позивач поставивши під сумнів справність вимірювальних приладів якими здійснювався габаритно ваговий контроль, проходження ними повірки та метрологічної атестації доказів з метою доведення вказаних обставин не надав. Тому вказані аргументи є необґрунтованими та не вказують на неправомірність спірної постанови, оскільки склад правопорушення у діях позивача судом встановлено на підставі досліджених доказів.
За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.
З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд
У задоволенні адміністративного позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп.15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко