Справа № 580/4479/20
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2022-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року справа № 580/4479/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаращенка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Галасун А.О.,

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: Левенець А.М. за посадою,

розглянувши за правилами загального позовного провадження в місті Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю СИРОРОБ до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю СИРОРОБ звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.09.2020 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що доводи відповідача, які зазначені в акті перевірки є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, а винесене оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 11.09.2020 № про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3466540,00 грн. протиправним та таким, що підлягає скасуванню за відсутності правопорушення. Вид, марка і кількість пального зазначались сторонами Договору, у видаткових накладних та платіжних дорученнях з метою реалізації умов договорів та фіксації за позивачем відповідної кількості дизельного палива по ціні, що зазначена у рахунках-фактурах. На виконання умов договору постачальник - ТОВ БЕЛНАФТОГАЗ поставляло позивачу бланки-дозволи (талони) на дизельне пальне (документ, який дає право отримати дизельне пальне на будь-якій АЗС БРСМ-Нафта), а ТОВ СИРОРОБ приймало ці талони і оплачувало їх. При цьому, позивач звертає увагу на те, що положеннями ПК України визначено, що умовою включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту визначають саме придбанням товару (послуги) з метою використання у господарській діяльності, при цьому відображення сум відбувається за першої із передбачених пунктом 198.2 статті 198 ПК України подій, у спірному випадку першою подією, за якою позивачем було нараховано податковий кредит, є факт оплати товару, тому нарахування позивачем від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за травень 2020 року в сумі 3466540 грн. згідно пункту а підпункту 198.1 статті 198 ПК України є правомірним. Також позивачем вказано, що у видаткових накладних допущена помилка, яка не впливає на правомірність формування податкового кредиту позивачем, і яка не повинна розцінюватися як така, що нівелює фактичне здійснення відповідних операцій щодо поставки товарів. Зазначено, що недоліки в оформленні бухгалтерських документів та їх форми, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Оскільки наявні у позивача документи, свідчать про виникнення цивільних прав та обов`язків, а також про фактичне здійснення господарських операцій позивачем та його контрагентом, та є достатніми доказами на підтвердження здійснення останніх, однак відповідач їх безпідставно не взяв до уваги.

У письмовому відзиві на адміністративний позов відповідач просив у його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що за наслідками проведеної перевірки позивача встановлено порушення пункту 198.1 статті 198 та пункту 200.4 статті 200 ПК України в частині достовірності нарахування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою кредиту за травень 2020 року, оскільки надані до перевірки бланки-дозволи (талони) не містили обов`язкових реквізитів форми бланку-дозволу, зазначених у договору, таких як марка дизельного палива, ступінь захисту, серійний/порядковий номер бланку-дозволу (талону), кількість літрів дизельного палива. Також відповідач зазначає, що бланки-дозволи не були використані у власній господарській діяльності товариства, а ТОВ БЕЛНАФТОГАЗ не є платником акцизного податку.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15.03.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2021, у задоволенні позову ТОВ СИРОРОБ відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 09.12.2021 вищевказані рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано, а справу №580/4479/20 направлено до Черкаського окружного адміністративного суду на новий розгляд.

У вказаній постанові від 09.12.2021 Верховним Судом зазначено, що суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, не зробили оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам у сукупності та взаємозв`язку, не здійснили вичерпного аналізу наданим позивачем та відповідачем поясненням на підтвердження відповідних фактів. Так, судами обох інстанцій не встановлено належним чином даних щодо товару, за фактами поставки якого позивач формував податковий кредит: за поставкою пального чи за фактом придбання відповідних бланків-дозволів. Висновки судів базуються на суперечливих висновках одночасно щодо допущення порушень при операціях як з поставки відповідних бланків-дозволів, так і з поставки відповідного пального. При цьому, у матеріалах справи відсутні відповідні копії податкових накладних, за наслідками аналізу яких можна було б перевірити висновки судів. У межах цієї справи судами попередніх інстанцій не оцінено відповідні видаткові накладні на предмет наявності у них помилок та неточностей, не встановлено чи випливає чи не впливає наявність таких на суть та зміст господарської операції. Відтак, остаточний висновок щодо реальності/нереальності спірних господарських операцій має бути зроблений за наслідками аналізу усіх наявних у справі доказів і матеріалів в їх системній сукупності та взаємозв`язку зі змістом укладених правочинів.

Вказана адміністративна справа надійшла до Черкаського окружного адміністративного суду 04.01.2022 та передана шляхом автоматизованого розподілу судді Гаращенку В.В., відповідно, ухвалою суду від 10.01.2022 прийнято справу до свого провадження та призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не прибув, однак просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності через введення в Україні воєнного стану.

У судовому засіданні представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника відповідача, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом із матеріалів справи встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю СИРОРОБ зареєстроване як юридична особа 24.02.1998, ідентифікаційний код 25212619 та є платником податку на додану вартість.

Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 15.07.2020 №754 проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ СИРОРОБ з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість щодо повноти та правомірності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість понад 100000,00 грн. та достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за травень 2020 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 22.06.2020 №) в сумі 5584837,00 грн. Результати цієї перевірки оформлені актом від 07.08.2020 №139/23-00-04-0208/25212619.

Цією перевіркою встановлено порушення ТОВ СИРОРОБ пункту 198.1 статті 198 та підпункту в пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України в частині достовірності нарахування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за травень 2020 року в сумі 3466540,00 грн.

Позивачем, відповідно до пункту 86.7 статті 86 податкового кодексу України, 01.09.2020 подано до Головного управління ДПС у Черкаській області заперечення на акт перевірки від 07.08.2020 №139/23-00-04-0208/25212619, якими надав додаткові документи.

На підставі акту перевірки від 07.08.2020 №139/23-00-04-0208/25212619 та згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України відповідачем прийняте спірне податкове повідомлення-рішення 11.09.2020 на № про завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду складає 3466540,00 грн.

Позивач вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, тому за захистом своїх прав та інтересів звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (надалі за текстом ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно зі статтею 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Статтею 200 ПК України, зокрема пунктами 200.1 та 200.4 цієї статті визначено, що порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Судом із матеріалів справи встановлено, що між позивачем (далі - Покупець) та ТОВ БЕЛНАФТОГАЗ (далі - Продавець) укладено два договори на придбання паливо-мастильних матеріалів по бланках-дозволах та паливних картках.

Так, перший договір купівлі-продажу бланків-дозволів та паливних карток для отоварення ПММ №ДГ-002582 укладено 01.03.2019 (далі Договір).

За умовами п. 1.1 Договору Предмет договору Продавець зобов`язується передати Покупцю бланки-дозволи та/або електронні паливні картки, які задають право на здійснення заправки паливо-мастильними матеріалами автотранспорту Покупця на АЗС, вказаних в пункті 1.4 цього Договору, а Покупець обов`язується приймати та оплачувати бланки-дозволи їх номіналом та/або доповнювати електронні паливні картки на бажану кількість/суму отримання Покупцем паливо-мастильних матеріалів (ПММ).

Згідно пункту 1.2 цей Договір укладається Продавцем на виконання договору №201119-МЕ від 20 листопада 2019 року, укладеного з ТОВ ЄВРО СМАРТ ПАУЕР (далі по тексту - Контрагент Продавця). Власником ПММ є контрагент Продавця, а Продавець лише здійснює організацію продажу ПММ за допомогою дозвільних документів, вказаних в п. 1.3 Договору.

У пункт 1.3 Договору визначено, що за цим договором Продавець зобов`язується випустити та передати Покупцю один з наступних (або всі разом, на вибір Покупця) дозвільних документів, які надають право на здійснення заправки паливо-мастильними матеріалами автотранспорту Покупця, а саме: бланк-дозвіл (талони) - спеціальний документ, який має встановлену Продавцем форму, зміст, ступінь захисту, строк дії, серійний/порядковий номер, тощо, та дозволяє його пред`явнику отримати на АЗС Контрагента Продавця ПММ відповідного найменування, марки та у кількості, що зазначені у ньому. Бланк-дозвіл видається Продавцем на умовах, передбачених цим Договором. Блан-дозвіл за цим Договором не є спеціальним платіжним засобом (платіжною карткою) у розумінні Закону України Про платіжні системи та переказ грошей в Україні, призначений виключно для підтвердження повноважень представників Покупця на отримання ПММ, є засобом одноразового використання, що забезпечує систему безготівкового відпуску ПММ в мережі АЗС Контрагента Продавця.

Згідно із пунктом 1.4 Договору отоварення дозвільних документів здійснюється у мережі автозаправних станцій Контрагента Продавця (надалі іменується - мережа АЗС). Мережа АЗС - автозаправні станції, що працюють під ТМ БРМС Нафта, на яких Покупець має право отримати ПММ від контрагента Продавця. З інформацією про перелік АЗС Покупець може ознайомитися в мережі Інтернет на сайті: www.brsm-nafta.com. Отоварення дозвільних документів можливе відповідно до режиму роботи АЗС Контрагента Продавця.

Згідно умов розділу 2 Договору Порядок розрахунків та отоварення дозвільних документів, а саме підпункту 2.1.1 пункту 2.1 покупець перераховує Продавцю вартість ПММ за бланками-дозволами (талонами) в асортименті, кількості та за ціною згідно з виставленим рахунком-фактурою, протягом 1 (одного) робочого дня з моменту виставлення рахунку-фактури. Ціна ПММ, зазначена рахунку-фактурі, є остаточною для Покупця, незалежно від того, яка ціна буде діяти на АЗС Контрагента Продавця в момент отоварення бланків-дозволів (талонів). ПММ відпускаються у кількості за видами, вказаними на бланках-дозволах (талонах). Розрахунок здійснюється у безготівковому вигляді шляхом банківського переказу грошових коштів на рахунок Продавця або шляхом внесення готівки в касу Продавця.

Підпунктами 2.1.2-2.1.3 пункту 2.1 Договору визначено, що продавець, на підтвердження свого обов`язку, що випливає з цього Договору, за заявками (усними в телефонному режимі, письмовими, в електронному вигляді) Покупця, видає останньому бланки-дозволи відповідного номіналу, марки. Така видача бланків-дозволів здійснюється Продавцем протягом 5-ти робочих днів з моменту тримання відповідної заявки від Покупця, в котрій зазначається необхідна кількість бланків-дозволів. Оплачені Покупцем бланки-дозволи можуть видаватись протягом дії Договору. Бланки-дозволи у розумінні цього Договору, є разовими та мають строк дії строк (дії бланку-дозволу зазначається на зворотній стороні б ланку-дозволу). Бланки дозволу після отримання ПММ вважаються погашеними та, відповідно, є недійсними Після закінчення строку дії бланки-дозволи вважаються не дійсними, не приймаються в мережі АЗС Контрагента Продавця. При цьому, Продавець залишає за собою право після закінчення строку дії бланків-дозволів, на підставі накладної на повернення, замінити такі бланки дозволи на діючі, без перерахунку вартості таких ПММ. Під час видачі банків-дозволів Продавець видає Покупцю видаткову накладну.

Згідно розділу 6 Дія Договору цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до 31.12.2020. У разі, якщо жодна зі Сторін не заявить про його припинення за один місяць до закінчення строку його дії, Договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік на тих самих умовах. Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

Другий договір купівлі-продажу бланків-дозволів та паливних карток для отоварення ПММ № ДГ-0002582 укладено 01.03.2019.

За умовами пункт 1.1 Договору Предмет договору Продавець зобов`язується передати Покупцю бланки-дозволи та/або електронні паливні картки, які надають право на здійснення заправки паливо-мастильними матеріалами автотранспорту Покупця на АЗС, вказаних в п. 1.4 цього Договору, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати бланки-дозволи їх номіналом та/або поповнювати електронні паливні картки на бажану кількість/суму отримання Покупцем паливо-мастильних матеріалів (ПММ).

Відповідно до пункту 1.2 цей Договір укладається Продавцем на виконання договору №030119-МЕ від 03 січня 2019 року, укладеного з ТОВ ІНТЕРГЕОКОМ (далі по тексту - Контрагент Продавця). Власником ПММ є Контрагент Продавця, а Продавець лише здійснює організацію продажу ПММ за допомогою дозвільних документів, вказаних в пункті 1.3 Договору.

Пунктом 1.3 Договору визначено, що за цим договором Продавець зобов`язується випустити та передати Покупцю один з наступних (або всі разом, на вибір Покупця) дозвільних документів, які надають право на здійснення заправки паливо-мастильними матеріалами автотранспорту Покупця, а саме: п.п. 1.3.1 бланк-дозвіл (талони) - спеціальний документ, який має встановлену Продавцем форму, зміст, ступінь захисту, строк дії, серійний/порядковий номер, тощо, та дозволяє його пред`явнику отримати на АЗС Контрагента Продавця ПММ відповідного найменування, марки та у кількості, що зазначені у ньому. Бланк-дозвіл видається Продавцем на умовах, передбачених цим Договором. Б лан-дозвіл за цим Договором не є спеціальним платіжним засобом (платіжною карткою) у розумінні Закону України Про платіжні системи та переказ грошей в Україні, призначений виключно для підтвердження повноважень представників Покупця на отримання ПММ, є засобом одноразового використання, що забезпечує систему безготівкового відпуску ПММ в мережі АЗС Контрагента Продавця.

Відповідно до пункту 1.4 Договору отоварення дозвільних документів здійснюється у мережі автозаправних станцій Контрагента Продавця (надалі іменується - мережа АЗС). Мережа АЗС - автозаправні станції, що працюють під ТМ БРМС Нафта, на яких Покупець має право тримати ПММ від контрагента Продавця. З інформацією про перелік АЗС Покупець ложе ознайомитися в мережі Інтернет на сайті: www.brsm-nafta.com. Отоварення дозвільних документів можливе відповідно до режиму роботи АЗС Контрагента Продавця.

Згідно умов розділу 2 Порядок розрахунків та отоварення дозвільних документів Покупець перераховує Продавцю вартість ПММ за бланками-дозволами (талонами) в сортименті, кількості та за ціною згідно з виставленим рахунком-фактурою, протягом одного) робочого дня з моменту виставлення рахунку-фактури. Ціна ПММ, зазначена рахунку-фактурі, є остаточною для Покупця, незалежно від того, яка ціна буде діяти з АЗС Контрагента Продавця в момент отоварення бланків-дозволів (талонів). ПММ відпускаються у кількості за видами, вказаними на бланках-дозволах (талонах). Розрахунок здійснюється у безготівковому вигляді шляхом банківського переказу грошових коштів на рахунок Продавця або шляхом внесення готівки в касу Продавця. Продавець, на підтвердження свого обов`язку, що випливає з цього Договору, заявками (усними в телефонному режимі, письмовими, в електронному вигляді) Покупця, видає останньому бланки-дозволи відповідного номіналу, марки. Така видача бланків-дозволів здійснюється Продавцем протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання відповідної заявки від Покупця, в котрій зазначається необхідна кількість бланків-дозволів. Оплачені Покупцем бланки-дозволи можуть видаватись протягом дії Договору. Бланки-дозволи у розумінні цього Договору, є разовими та мають строк дії (строк дії бланку-дозволу зазначається на зворотній стороні бланку-дозволу). Бланки-дозволів після отримання ПММ вважаються погашеними та, відповідно, є недійсними. Після закінчення строку дії бланки-дозволи вважаються не дійсними, не приймаються мережі АЗС Контрагента Продавця. При цьому, Продавець залишає за собою право після закінчення строку дії бланків-дозволів, на підставі накладної на повернені замінити такі бланки дозволи на діючі, без перерахунку вартості таких ПММ. Під час видачі банків-дозволів Продавець видає Покупцю видаткову накладну.

Згідно розділу 6 Дія Договору цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до 31.12.2020. У разі, якщо жодна зі Сторін не заявить про його припинення за один місяць до закінчення строку його дії, Договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік на тих самих умовах. Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

21.11.2019 між позивачем та ТОВ БЕЛНАФТОГАЗ укладено додаткову угоду №1 (далі Угода) до договору купівлі-продажу бланків-дозволів та паливних карток для отоварення ПММ від 01.03.2019 №ДГ-0002582.

Згідно пункту 1 Угоди у зв`язку зі зміною контрагента Продавця, сторони дійшли згоди внести зміни до Договору та викласти п. 1.2 Договору в наступній редакції: «п.1.2 Цей Договір укладається Продавцем на виконання договору № 201119-МЕ від 20 листопада 2019 року, укладеного з ТОВ ЄВРО СМАРТ ПАУЕР (далі по тексту - Контрагент Продавця). Власником ПММ є Контрагент Продавця, а Продавець лише здійснює організацію продажу ПММ за допомогою дозвільних документів, вказаних в п.1.3 Договору».

Згідно матеріалів справи ТОВ СИРОРОБ одержало від ТОВ БЕЛНАФТОГАЗ паливо-мастильних матеріалів по бланкам-дозволам протягом березня-травня 2020 року, всього за травень 2020 року: 235430 л, обсяг поставки без ПДВ 3333296,41 грн., сума ПДВ 666659,82 грн.

Головне управління ДПС у Черкаській області під час дослідження 40000 бланків-дозволів (талонів) встановлено відсутність обов`язкових реквізитів форми бланків-дозволів зазначених в пп. 1.31 п. договору купівлі-продажу бланків-дозволів та паливних карток для отоварення ПММ № ДГ-0002582 від 01.03.2019 року з ТОВ Белнафтогаз, а саме: змісту (відсутність марки палива дизельного); ступінь захисту; серійний/порядковий номер бланку - дозволу (талону); кількість літрів палива дизельного.

Також, в акті перевірки зазначено факт не використання придбаного палива дизельного марки ДТ-Л-К5, сорт С(л) та палива дизельного марки ДТ-3-К5, сорт F (л) по бланкам дозволам в кількості 2353280 л протягом жовтня 2019 року - травня 2020 року про що свідчать надані видаткові накладні та дані оборотно-сальдової відомості по рахунку 2031 «Паливо ТМЦ; Партії; Місця зберігання: Склад ГСМ № 2».

Відповідно до абз. а п. 198.1 ст. 198 ПК України право на податковий кредит виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (в тому числі у разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності, відсутності факту придбання товару відповідні суми не можуть включатися до складу, податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Із матеріалів справи судом встановлено, що на підтвердження фактичної поставки товару ТОВ СИРОРОБ надано копії податкових накладних, видаткових накладних, актів приймання передачі бланків-дозволів, бланків-дозволів, платіжних доручень, акту звірки взаєморахунків.

Так, згідно копії податкових накладних ТОВ СИРОРОБ від 02.03.2020 №200484, від 05.03.2020 №500453, від 10.03.2020 №1000577, від 12.03.2020 №1200503, від 13.03.2020 №1300657, від 16.03.2020 №1600199, від 19.03.2020 №1900162, від 26.03.2020 №2600137, від 01.04.2020 №100383, від 06.04.2020 №600422, від 08.04.2020 №800397, від 10.04.2020 №1000486, від 14.04.2020 №1400420, від 16.04.2020 №1600379, від 21.04.2020 №2100402, від 23.04.2020 №2300363, від 28.04.2020 №2800404, від 04.05.2020 №400509, від 06.05.2020 №600432, від 08.05.2020 №800557, від 12.05.2020 №1200556, від 14.05.2020 №1400511 судом встановлено, що податковий кредит сформований позивачем саме з поставки відповідних бланків-дозволів, у графі 1 яких зазначено: «Паливо дизельне марки ДТ-3-К5, сорт F по бланкам дозволу».

Аналогічні відомості про придбання позивачем товару «Паливо дизельне марки ДТ-3-К5, сорт F по бланкам дозволу» також зазначені у видаткових накладних: від 02.03.2020 №РН-0027718, від 05.03.2020 №РН-0027720, від 10.03.2020 №РН-0027723, від 12.03.2020 №РН-0027724, від 13.03.2020 №РН-0027728, від 16.03.2020 №РН-0031962, від 19.03.2020 №РН-0031963, від 26.03.2020 №РН-0031964, від 01.04.2020 №РН-0040637, від 06.04.2020 №РН-0040642, від 08.04.2020 №РН-0040647, від 10.04.2020 №РН-0040649, від 14.04.2020 №РН-0040652, від 16.04.2020 №РН-0040696, від 21.04.2020 №РН-0045700, від 23.04.2020 №РН-0045706, від 28.04.2020 №РН-0045709, від 04.05.2020 №РН-0051424, від 06.05.2020 №РН-0051431, від 08.05.2020 №РН-0051434, від 12.05.2020 №РН-0051435, від 14.05.2020 №РН-0051437.

Під час судового розгляду справи враховано твердження ТОВ СИРОРОБ про те, що у вищенаведених видаткових накладних допущена помилка, і за ними фактично передавались позивачу бланки-дозволи в розрізі кількості пального за конкретною маркою.

Так, за змістом висновку Верховного Суду у постанові від 14.08.2018 у справі №815/3479/17 наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 28.02.2018 у справі №806/1033/17 недоліки у первинних документах самі по собі не нівелюють правове значення первинного документу та реальність господарської операції.

Отже, ТОВ СИРОРОБ не має притягуватись до відповідальності за можливі недоліки в оформленні первинних бухгалтерських документах, оскільки такі обставини не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю, тобто неточності (помилки) у видаткових накладних по господарським операціям ТОВ СИРОРОБ з його контрагентом ТОВ БЕЛНАФТОГАЗ не впливають на суть та зміст цих господарських операцій.

Також на підтвердження факту передачі бланків-дозволів ТОВ СИРОРОБ надано копії актів приймання-передачі відповідних бланків-талонів від 02.03.2020 №б/н, від 05.03.2020 №б/н, від 10.03.2020 №б/н, від 12.03.2020 №б/н, від 13.03.2020 №б/н, від 16.03.2020 №б/н, від 19.03.2020 №б/н, від 26.03.2020 №б/н, від 01.04.2020 №б/н, від 06.04.2020 №б/н, від 08.04.2020 №б/н, від 10.04.2020 №б/н, від 14.04.2020 №б/н, від 16.04.2020 №б/н, від 21.04.2020 №б/н, від 23.04.2020 №б/н, від 28.04.2020 №б/н, від 04.05.2020 №б/н, від 06.05.2020 №б/н, від 08.05.2020 №б/н, від 12.05.2020 №б/н, від 14.05.2020 №б/н.

Відповідно до копії листа ТОВ БЕЛНАФТОГАЗ від 26.02.2021 №26/02 судом встановлено, що номери-бланків дозволів, що зазначені у актах прийому-передачі до договору купівлі-продажу від 01.03.2019 №ДГ-0002582 відрізняються від номерів бланків-дозволів, що були передані фізично, оскільки вказане є способом захисту від можливих підробок бланків-дозволів та подальших зловживань із паливом. Тому саме з метою недопущення витоку інформації щодо номерів бланків-дозволів ТОВ БЕЛНАФТОГАЗ приховало одну цифру і змінило дві цифри у номері бланків-дозволів, що зазначені в актах прийому-передачі.

Крім того, відповідно до копії листа ТОВ ЄВРО СМАРТ ПАУЕР від 01.07.2021 №01/07-21/4 судом встановлено, що бланки-дозволи, випущені для ТОВ СИРОРОБ, не потрапляли до листів заборон та без перешкод отоварювались в мережі АЗС, що працюють під брендом БРСМ-Нафта.

Отже вид марка і кількість пального зазначались сторонами Договору у видаткових накладних та платіжних дорученнях саме з метою реалізації умов договорів та фіксації за Позивачем відповідної кількості дизельного палива по ціні, що зазначена у рахунках-фактурах. На виконання умов договору постачальник ТОВ БЕЛНАФТОГАЗ поставляло ТОВ СИРОРОБ бланки-дозволи на дизельне пальне (документ, який дає право отримати дизельне пальне на будь-якій АЗС БРСМ-Нафта), а ТОВ СИРОРОБ приймало ці талони і оплачувало їх.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначення у вищевикладених актах приймання-передачі відповідних бланків-талонів неповних номерів відповідних бланків-дозволів є внутрішню систему захисту таких бланків, виданих емітентом, були дійсними, відповідно, позивач міг отоварюватись за їх допомогою в мережі АЗС, що працюють під брендом БРСМ-Нафта.

Посилання Головного управління ДПС у Черкаській області на те, що бланки-дозволи (талони) не містили обов`язкових реквізитів форми бланку-дозволу, зазначених у договору, таких як марка дизельного палива, ступінь захисту, серійний/порядковий номер бланку-дозволу (талону), кількість літрів дизельного палива - не приймаються судом до уваги, оскільки із наданих до матеріалів справи копій бланків-дозволів (талонів) вбачається, що вони у відповідності до положень пп. 1.3.1 п. 1.3 Договору купівлі-продажу бланків-дозволів та паливних карток для отоварення ПММ від 01.03.2019 №ДГ-0002582 (з урахуванням Додаткової угоди від 21.11.2019 №1) мають встановлену Продавцем форму, зміст, ступінь захисту, строк дії, серійний/порядковий номер, тощо, як наслідок, дозволяють їх пред`явнику отримати на АЗС Контрагента Продавця ПММ відповідного найменування, марки та у кількості, що зазначені у ньому.

Необґрунтованим є твердження Головного управління ДПС у Черкаській області про відсутність реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ БЕЛНАФТОГАЗ через відсутність в останнього ліцензії на право оптової та/або роздрібної торгівлі пальним, з огляду на таке.

За змістом роз`яснень, наданих ДСФ України у індивідуальній податковій консультації від 24.07.2019 №3422/6/99-99-12-02-02-15/ІПК судом встановлено, що безпосередньо сама операція з реалізації паливних карток та талонів на пальне, під час якої не відбувається фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального, з 1 липня 2019 року не належить до операцій з реалізації пального в розумінні підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України. Суб`єкту господарювання необхідно отримати ліцензії на право оптової та/або роздрібної торгівлі пальним у разі придбання та подальшої реалізації пального (продажу) у розумінні Закону України від 19.12.1995 №481 Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Оскільки об`єктом договору купівлі-продажу між позивачем та ТОВ БЕЛНАФТОГАЗ від 01.03.2019 №ДГ-0002582 слугували операції з реалізації паливних карток та талонів на пальне, які не супроводжувались фізичною передачею (відпуску, відвантаження) пального саме від ТОВ БЕЛНАФТОГАЗ до позивача, тому вони не належить до операцій з реалізації пального в розумінні підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, відповідно, відсутність у контрагента позивача ТОВ БЕЛНАФТОГАЗ відповідної ліцензії не позбавляє права позивача на формування податкового кредиту з операцій купівлі саме паливних карток та талонів на пальне.

Також помилковим є твердження контролюючого органу про недоведеність ТОВ СИРОРОБ факту використання придбаного товару у межах господарської діяльності, оскільки за змістом пункту 198.3 пункту 198 ПК України нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду.

Так, зміст наявних у матеріалів справи копій документів вказує на те, що товари (бланки-дозволи (талони) передавались ТОВ СИРОРОБ від ТОВ БЕЛНАФТОГАЗ у період з жовтня 2019 року по травень 2020 року, у той час, як охоплюваний перевіркою період стосувався саме травня 2020 року, і відповідні бланки-дозволи, як зазначено на них, були ще дійсними протягом всього 2020 року.

Посилання контролюючого органу в акті перевірки від 07.08.2020 №139/23-00-04-0208/25212619 про те, що позивач не використовував у господарській діяльності обліковані в бухгалтерському обліку ПММ придбані по бланках-дозволах через зазначення у копіях подорожніх листів та чеків умов оплати «післяоплата» - є необґрунтованим, оскільки згідно наданих позивачем пояснень судом встановлено, що у цих чеках дійсно зазначено післяплата: відомість Д, з яких дані щодо «післяплата» стосувались лише щодо оплати пального ТОВ БЕЛНАФТОГАЗ на користь ТОВ ЄВРО СМАРТ ПАУЕР, а словосполучення відомість Д означає, що відповідне пальне відпускалось саме за талонами.

Необхідно зазначити, що у матеріалах адміністративної справи містяться відомості про те, що ТОВ СИРОРОБ станом на 2020 рік володіло 64 одиницями транспорту, крім того, додатково користувалось транспортними послугами інших компаній. ТОВ СИРОРОБ у своїй господарській діяльності використовує власний та орендований транспорт у наступних цілях: збору та транспортуванню сировини (молока, сироватки і інших складових); транспортування закупленої імпортованої готової продукції; транспортування закупленого обладнання для власного виробництва; транспортування (доставки) виробленої продукції власним покупцям по території України, а також за кордон (експорт продукції) в тому числі до Молдови; транспортування співробітників Позивача з метою виконання ними службових обов`язків.

Отже, ТОВ СИРОРОБ використовувало отриманий товар (бланки-дозволи (талони) у своїй господарській діяльності, оскільки придбавши бланки-дозволи (талони) на пальне забезпечило власні виробничі потреби у пальному по встановленій ціні, яка залишається для нього незмінною, що безперечно дає ТОВ СИРОРОБ економічну вигоду враховуючи, що пальне в Україні постійно дорожчає. При цьому ТОВ СИРОРОБ обмінювало бланки-дозволи (талони) на будь-якій АЗС мережі БРСМ-Нафта по всій території України, що є значною перевагою для нього, оскільки його транспортні засоби можуть заправляти пальне по всій Україні і йому не потрібно нести додаткові видатки на утримання власного складу паливно-мастильних матеріалів.

Враховуючи, що згідно положень ПК України умовою включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту визначають саме придбання товару (послуги) з метою використання у господарській діяльності, при цьому відображення сум відбувається за першої із передбачених пунктом 198.2 статті 198 ПК України подій, тому суд дійшов висновку про помилковий та необґрунтований висновок Головного управління ДПС у Черкаській області про завищення ТОВ СИРОРОБ від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у загальній сумі 3466540,00 грн.

Твердження відповідача про те, що позивач не має права на податковий кредит за спірними зобов`язаннями, оскільки право власності на ПММ переходить від власника ПММ до позивача в момент отоварення бланків-дозволів. До моменту отоварення ПММ належать власнику ПММ, а емітент (ТОВ БЕЛНАФТОГАЗ) не набуває жодних майнових прав на ПММ, а є лише посередником не приймається судом до уваги з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

За змістом пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Оскільки у спірних правовідносинах, на підставі пунктом 198.2 статті 198 ПК України, першою подією, за якою позивачем було нараховано податковий кредит, є факт оплати товару, тому нарахування позивачем від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за травень 2020 року в сумі 3466540 грн. згідно пункту а підпункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України є правомірним, як наслідок, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 11.09.2020 № підлягає до скасування.

Суд також враховує той факт, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на формування податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Платника податку не може бути позбавлено права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість за відсутності доказів його залучення до протиправної діяльності, яка свідчить про незаконність такого формування, при цьому платник податку не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його контрагентами, якщо платник податку на додану вартість не знав про такі зловживання та не міг про них знати.

На підставі встановлених вище обставин суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 11.09.2020 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю СИРОРОБ (18002, м. Черкаси, вул. Небесної Сотні 33, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 21020 (двадцять одну тисячу двадцять) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 18 квітня 2022 року.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО