Справа № 260/7225/21
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2022 року м. Ужгород№ 260/7225/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.,

при секретарі Пшевлоцька К.І.,

за участю:

позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , - не з`явився,

відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, представник - Сатмарі Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошена вступна та резолютивна частини Рішення. Повний текст Рішення виготовлено та підписано 18 квітня 2022 року.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, яким просить:

- визнати протиправним та скасувати припис від 18.11.2021 року № 868-ДК/0302/Пр/03/01/-21 Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області винесений щодо ФОП ОСОБА_1 ;

- стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

Позовні вимоги мотивовано тим, що державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Закарпатській області головним спеціалістом відділу державного контролю за використанням та охороною земель управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Туряницею І.В. проведено перевірку за результатами якої складено Акт від 01.11.2021 року № 868-ДК/866/АП/09/01-21.

18.11.2021 року головний спеціаліст відділу державного контролю за використанням та охороною земель управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Туряниця І.В. вручив позивачу припис, у якому зазначено, що при перевірці додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель усіх категорій та форм власності на території села Есень Чопської міської територіальної громади Ужгородського району встановлено, що ОСОБА_1 при розміщенні площадки для складування піску, на земельній ділянці (без кадастрового номеру), яка розташована в с. Есень, Ужгородського району порушено вимоги ст. 91, 96, 116, 124, 125, 126 Земельного кодексу України та Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», що кваліфікується як самовільне зайняття земельної ділянки та невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням.

Вказаним приписом позивачу приписано усунути порушення вимог земельного законодавства, сплатити штраф, за скоєне адміністративне правопорушення у сумі 170,00 грн. та шкоду, заподіяну внаслідок самовільного заняття та використання земельної ділянки не за цільовим призначенням у сумі 19252,37 грн.

Позивач вважає, що обставини встановлені в акті перевірки від 01.11.2021 року не відповідають дійсності, відтак припис Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 18.11.2021 року складений безпідставно, незаконно, з порушенням вимог чинного законодавства та без належної перевірки всіх обставин дотримання земельного законодавства, а відтак підлягає скасуванню, оскільки земельна ділянка використовується на підставі робочого проекту з усіма погодженнями, перевірка дотримання вимог земельного законодавства проведена з порушенням вимог чинного законодавства.

Представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що позивачем не спростовано встановлені проведеною перевіркою порушення земельного законодавства, за наявності яких відповідачем правомірно та обґрунтовано, а також в межах наданих повноважень прийнято спірний припис про усунення порушень.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази та строки розгляду справ, встановлені КАС України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути дану справу без участі позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила та просила суд відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Закарпатській області - головним спеціалістом відділу державного контролю за використанням та охороною земель управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Туряницею І.В. відповідно до вимог статей 6 і 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", на виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 20.10.2021 № 868-ДК "Про здійснення державного, контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів" проведено планову перевірку за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням, та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів під час використання земель водного фонду, зокрема земельної ділянки яка розташована на території села Есень Чопської міської територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області.

За наслідками перевірки складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 01.11.2021 № 868-ДК/866/АП/09/01-21.

За результатом виявлених порушень, згідно акта перевірки, 18.11.2021 року державним інспектором видано припис, згідно з яким ОСОБА_1 зобов`язано в тридцяти-денний термін усунути порушення вимог земельного законодавства, та про виконання припису повідомити відповідача до 20 грудня 2021 року.

18.11.2021 року державним інспектором Туряницею І.В. складено протокол про адміністративне правопорушення № 868-ДК/0225П/07/01/-21.

Зокрема, у протоколі зазначено, що за вищевказане правопорушення, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963 землекористувачу земельної ділянки нараховано шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття та використання не за цільовим призначенням земельної ділянки в сумі - 19252,37 грн.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення постановою державного інспектора Туряниці І.В. № 868-ДК/0219ПО/08/01/-21 від 18.11.2021 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 53, 53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1-3, пп. 13, 20 та 21 п. 4 Положення про Головне управління, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, від 21 травня 2021 року № 248 (зі змінами), Головне управління Держгеокадастр у Закарпатській області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане. Голова місцевої державної адміністрації, координує діяльність Головного управління і сприяє йому у виконанні покладених на нього завдань.

Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією, та законами України, указами Президента України та Постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступників, наказами Держгеокадастру, дорученнями Голови Держгеокадастру та його заступників, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Закарпатської області; забезпечує науково-експертне, інформаційне та методичне проведення землевпорядних, землеоціночних робіт, вживає організаційних заходів щодо проведення земельних торгів; здійснює землеустрій, у тому числі забезпечує проведення державної інвентаризації земель; здійснює державний контроль за використанням та охороною земель.

Структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області є Управління з контролю за використанням та охороною земель (далі - Управління), юрисдикція якого поширюється на територію Закарпатської області.

Згідно з пп. 5 п. 4 Положення про Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль):

- у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за: веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; виконання умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту під час проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов`язаних із порушенням ґрунтового покриву, своєчасним проведенням рекультивації порушених земель в обсягах, передбачених відповідним робочим проектом землеустрою; дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно - правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням правил, установленого режиму експлуатації протиерозійних, гідротехнічних споруд, збереженням захисних насаджень і межових знаків; проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема за дотриманням власникам та користувачами земельний ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою; розміщенням, проектуванням, будівництвом та введенням в експлуатацію об`єктів, які негативно впливають або можуть вплинути на стан земель; здійсненням заходів, передбачених відповідними робочими проектами землеустрою щодо захисту земель від водної і вітрової ерозії, селів, підтоплення, заболочення, засолення, солонцювання, висушування, ущільнення та інших процесів, що призводять до погіршення стану земель, а також щодо недопущення власниками та користувачами земельних ділянок псування земель шляхом їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, заростання чагарниками, дрібноліссям та бур`янами; дотриманням строків своєчасного поверненні тимчасово зайнятих земельних ділянок та обов`язкового виконання заходів щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням; дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва; використання земельних ділянок відповідно до цільового призначення; дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах; у частині родючості ґрунтів за: зміною показників якісного стану ґрунтів у результаті проведення господарської діяльності на землях сільськогосподарського призначення; своєчасним проведенням підприємствами, установами організаціями всіх форм власності щодо збереження, відтворення та підвищення родючості ґрунтів.

Посадові особи Управління в межах своїх повноважень мають право:

1) складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

2) безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель.

Контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України (ст. 187 Земельного кодексу України).

Правові, економічні основи та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначено Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Згідно зі ст. 4 цього Закону об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Відповідно до статті 9 вказаного Закону державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюється шляхом, зокрема, проведення перевірок.

Державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюється Головним управлінням шляхом проведення планових та позапланових перевірок.

Так, як встановлено судом, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Закарпатській області - головним спеціалістом відділу державного контролю за використанням та охороною земель управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Туряницею І.В. відповідно до вимог статей 6 і 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", на виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 20.10.2021 № 868-ДК "Про здійснення державного, контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів" проведено планову перевірку за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням, та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів під час використання земель водного фонду, зокрема земельної ділянки яка розташована на території села Есень Чопської міської територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області.

За наслідками перевірки складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 01.11.2021 № 868-ДК/866/АП/09/01-21.

Згідно даного акта перевірки та розгляду планово - картографічних матеріалів, землевпорядної документації, наявної інформації, обстеження земельної ділянки на місцевості, встановлено наступне.

У результаті проведеної планової перевірки встановлено, що земельна ділянка (без кадастрового номеру) не сформована, знаходиться між річкою Тиса і дамбою, на відстані 100 м. від земельної ділянки з кадастровим номером :11:013:0002 та 120 м. від земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0026. У відповідності до інформації наданої Чопською міською радою від 28.10.2021 № 03-19/3626 вищевказана земельна ділянка розташована в межах с. Есень Ужгородського району Закарпатської області та відноситься до земель сільськогосподарського призначення.

Згідно з ст. 83 Земельного кодексу України усі землі в межах населених пунктів крім земельних ділянок приватної та державної власності належать до комунальної власності. Всі землі комунальної власності належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст. Враховуючи зазначене земельна ділянка (без кадастрового номеру) належить до комунальної власності Чопської об`єднаної територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області.

На час перевірки виявлено, що на земельній ділянці (без кадастрового номеру) яка розташована в с. Есень Ужгородського району проводиться складування піску. До перевірки надано топографо-геодезичне вимірювання з визначення об`єму піщаного насипу розташованого в с. Есень Ужгородського району, виконаного ФОП ОСОБА_2 . В результаті вищевказаного топографо-геодезичних вимірювання встановлено, що фактична площа земельної ділянки, яка використовується для складування піску, складає - 4305 кв. м. (0,4305 га).

Згідно листа від 28.10.2021 № 22/7555 наданого 94 Прикордонним загоном Західного регіонального управління Державної прикордонної служби, земельна ділянка, яка розташована на околиці населеного пункту с. Есень, Ужгородського району на якій проводиться складування піску знаходиться в межах прикордонної смуги.

Також, Басейновим управлінням водних ресурсів річки Тиса надано копію робочого проекту "Експлуатаційні заходи для покращення пропускної спроможності русла р. Тиса в районі с. Есень, Ужгородського району, Закарпатської області" (надалі - робочий проект), в даному проекті присутній лист Басейнового управління водних ресурсів річки Тиса від 21.09.2020 № 06-09-/1072, згідно якого замовником вищевказаного робочого проекту виступає ФОП. ОСОБА_1 . В проекті міститься схема розташування робіт та тимчасового місця складування розроблених твердих наносів, якою визначено місця складування розроблених твердих наносів: місце № 1 на правому березі р. Тиса поблизу покращених польових доріг на віддалі близько 3 км. від місця проведення робіт; № 2 на приватній ділянці ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 на віддалі орієнтовано 15 км.

Беручи до уваги робочий проект, відомості, які містяться в ньому та інформаційний стенд де зазначена інформація щодо виконавця робіт котрий розміщений на місці насипів, складування піску на земельній ділянці комунальної власності яка розташована в с. Есень Ужгородського району Закарпатської області проводиться ФОП ОСОБА_1 . Будь-які документи, які б посвідчували про право власності або право користування (оренда) земельною ділянкою площею 4305 кв.м. (0,4305 га) для складування піску та її використання ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано (відсутні).

Згідно ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Землі, придатні для потреб сільського господарства, повинні надаватися насамперед для сільськогосподарського використання (ст. 23 Земельного кодексу України).

Статтею 36 Закону України "Про охорону земель" визначено, що охорона земель сільськогосподарського призначення забезпечується на основі реалізації комплексу заходів щодо збереження продуктивності сільськогосподарських угідь, підвищення їх екологічної стійкості та родючості ґрунтів, а також обмеження їх вилучення (викупу) для несільськогосподарських потреб. Зміна цільового призначення земель сільськогосподарського призначення допускається лише за умови обґрунтування доцільності такої зміни в порядку, визначеному законом.

У разі вилучення (викупу) земель сільськогосподарського призначення для несільськогосподарських потреб забезпечується пріоритет максимального збереження продуктивних земель.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними кваліфікуються як самовільне зайняття земельної ділянки. Невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням - невикористання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень, або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частими в разі встановлення обмежень (обтяжень).

Відповідно до наданого топографо-геодезичного вимірювання з визначення об`єму піщаного насипу розташованого в с. Есень Ужгородського району, виконаного ФОП ОСОБА_2 встановлено, що фактична площа земельної ділянки комунальної власності Чопської об`єднаної територіальної громади, яка використовується для складування піску, складає - 4305 кв.м. (0,4305 га), таким чином площа земельної ділянки (без кадастрового номеру) комунальної власності яку ФОП ОСОБА_1 самовільно зайнято, а також яка використовується не за цільовим призначенням складає 0,4305 га.

Враховуючи вищезазначене, розміщення площадки для складування піску ФОП ОСОБА_1 на земельній ділянці комунальної власності Чопської територіальної громади площею 4305 кв.м. (0,4305 га) відповідно до ст. 96, 116, 124, 125, 126 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" кваліфікується як самовільне зайняття земельної ділянки та невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Відповідальність за вищевказані порушення передбачено пунктами "Б" "Ґ" ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України, ст. 53, 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст. 56 Закону України "Про охорону земель".

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що відповідачем обґрунтовано встановлено порушення положень Земельного кодексу України щодо обов`язку землекористувача, забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та самовільне зайняття земельної ділянки.

Згідно зі ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за порушення: б) самовільне зайняття земельних ділянок; ґ) невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням. За вказане порушення розраховано шкоду згідно Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 р. № 963. Розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття та використання не за цільовим призначенням вищезгаданої земельної ділянки невідомою особою, визначається за формулами (1) та (3) згаданої Методики та становить - 19252,37 грн., із яких: за самовільне зайняття земельної ділянки - 1241,56 грн., використання земельної ділянки не за цільовим призначенням - 18010,83 грн.

Отже, факт порушення вимог земельного законодавства підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 01.11.2021 за № 868-ДК/866/АП/09/01/-21.

Також, 01.11.2021 року з метою визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та самовільного зайняття земельної ділянки, державним інспектором Туряницею І.В. складено акт обстеження вищезазначеної земельної ділянки 868-ДК/179/АО/10/01/-21.

За результатом виявлених порушень згідно акта перевірки, 18.11.2021 року державним інспектором видано припис, згідно з яким гр. ОСОБА_1 зобов`язано в тридцяти-денний термін усунути порушення вимог земельного законодавства та про виконання припису повідомити Головне управління до 20 грудня 2021 року. Даний припис вручено ОСОБА_1

18.11.2021 року державним інспектором Туряницею І.В. складено протокол про адміністративне правопорушення № 868-ДК/0225П/07/01/-21, згідно з яким встановлено, що за результатами перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, яка розташована на території села Есень, Чопської міської територіальної громади, Закарпатської області, земельна ділянка (без кадастрового номеру) не сформована, знаходиться між річкою Тиса і дамбою, на відстані 100 м. від земельної ділянки з кадастровим номером :11:013:0002 та 120 м. від земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0026. У відповідності до інформації, наданої Чопською міською радою від 28.10.2021 № 03-19/3626 вищевказана земельна ділянка розташована в межах с. Есень Ужгородського району Закарпатської області та відноситься до земель сільськогосподарського призначення. Згідно з ст. 83 Земельного кодексу України усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності належать до комунальної власності. На час перевірки виявлено, що на земельній ділянці без кадастрового номеру, яка розташована в с. Есень проводиться складування піску. Беручи до уваги робочий проект, відомості, які містяться в ньому та інформаційний стенд де зазначена інформація щодо виконавця робіт котрий розміщений на місці насипів, складування піску на земельній ділянці комунальної власності, яка розташована в с. Есень проводиться ФОП ОСОБА_1 . Будь-які документи, які б посвідчували про право власності або право користування (оренда) земельною ділянкою площею 4305 кв.м. (0,4305га) для складування піску та її використання ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано (відсутні).

Також, у протоколі зазначено, що за вищевказане правопорушення, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963 землекористувачу земельної ділянки нараховано шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття та використання не за цільовим призначенням земельної ділянки в сумі - 19252,37 грн.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення постановою державного інспектора Туряниці І.В. № 868-ДК/0219ПО/08/01/-21 від 18.11.2021 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 53, 53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн.

У позовній заяві позивач стверджує, що наведений у приписі висновок відповідача про використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів є помилковим, оскільки позивач використовує земельну ділянку на підставі робочого проекту "Експлуатаційні заходи для покращення пропускної спроможності русла р. Тиса в районі с. Есень, Ужгородського району Закарпатської області".

Згідно із ст. 14 Конституції України право класності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Земельні відносини - це відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Відповідно до ч. 1,2 та пункту "а" ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Разом з тим, ст. 81 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Ч. 2 та 3 ст. 116 Земельного кодексу України встановлено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено у статті 118 Земельного кодексу України.

Ст. 125, 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельноїділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, Земельний кодекс України чітко визначає орган та порядок надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення (державної власності) в оренду чи у власність.

Станом на момент проведення перевірки, на підставі інформації з Державного земельного кадастру та наданих для перевірки матеріалів, встановлено, що державна реєстрація права користування в Державному земельному кадастрі відсутня, що порушує вимоги статті 125, 126 Земельного кодексу України, відповідно до яких право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Слід відмітити, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (ст. 19 Земельного кодексу України).

Відповідно до п. 1.2, 1.4 Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за № 1011/18306 (далі - Класифікація), код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі. КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.

Крім цього, суд звертає увагу, що земельна ділянка, на відміну від інших об`єктів права власності, відносно яких власник вправі здійснювати будь-які дії(знищувати, псувати, споживати тощо), має використовуватися виключно відповідно до її цільового призначення, причому навіть невикористання ділянки також є правопорушенням.

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.

Ст. 35 Закону України "Про охорону земель" передбачено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлений обмежень (обтяжень) на земельну ділянку.

Ст. 1 Закону України "Про землеустрій" містить визначення поняття «цільове призначення земельної ділянки», згідно з яким це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» під невиконанням вимог щодо використання земель за цільовим призначенням розуміється, зокрема, фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень).

Наслідки порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; г) притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

Суд зазначає, що при здійсненні перевірки щодо дотримання вимог земельного законодавства, позивачем не надано належних доказів, які могли б свідчити про відсутність факту використання земель не за цільовим призначенням.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем не спростовано встановлені проведеною перевіркою порушення земельного законодавства, за наявності яких відповідачем правомірно та обґрунтовано, а також в межах наданих повноважень прийнято спірний припис про усунення порушень.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача за поданим адміністративним позовом є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 5, 19, 77, 243, 246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування припису - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяП.П.Микуляк