Справа № 120/18144/21-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 квітня 2022 р. Справа № 120/18144/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Релігійної громади Покрови Пресвятої Богородиці Української Православної Церкви (вул. Марії Литвиненко - Вольгемут, 48/9, м. Вінниця, 21018, ) в особі Голови релігійної громади Покрови Пресвятої Богородиці Української Православної Церкви Ковальчука Миколи Олександровича ( АДРЕСА_1 )

до: Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21100, )

про: визнання дій протиправними та зобов`язання надати відповідь на запит

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов Релігійної громади Покрови Пресвятої Богородиці Української Православної Церкви в особі Голови релігійної громади Покрови Пресвятої Богородиці Української Православної Церкви Ковальчука Миколи Олександровича до Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання надати відповідь на запит.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.10.2021 позивач звернувся до відповідача із запитом про доступ до публічної інформації з проханням в черговий раз повідомити з якої причини клопотання про укладення договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером :01:065:0013 на новий строк з Релігійною громадою не було розглянуто на 11 сесії 8 скликання Вінницької міської ради 27.08.2021. У відповідь на запит позивач отримав загальну відповідь, яка не містить пояснення причин не розгляду клопотання Релігійної громади на сесії Вінницької міської ради 27.08.2021.

На переконання позивача, відповідач ігнорує звернення Релігійної громади Покрови Пресвятої Богородиці Української Православної Церкви, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

У строк встановлений судом відповідач подав відзив на позовну заяву згідно якого заперечує проти позову. Зазначив, що релігійна громада Покрови Пресвятої Богородиці Української Православної Церкви звернулася до Вінницької міської ради із запитом про доступ до публічної інформації. У зв`язку із тим, що запитувана інформація підпадає під ознаки звернення, відповідачем у п`ятиденний строк повідомлено позивача, що його запит розглядатиметься як звернення відповідно до Закону України "Про звернення громадян". В подальшому, звернення було розглянуто в порядку Закону України "Про звернення громадян" про що повідомлено позивача.

За вказаних обставин, представник відповідача вважає, що позовна заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив. Так, на переконання позивача, відзив не спростовує мотиви позовної заяви, а відтак позов належить задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На адресу Вінницької міської ради 26.05.2020 року надійшов лист від релігійної громади щодо неотримання відповіді щодо зняття з розгляду сесії та поновлення договору оренди земельної ділянки.

Листом від 24.06.2020 року за вих.№01-00-013-29811 надано повторну відповідь релігійній громаді Покрови Пресвятої Богородиці УПЦ на лист №16 від 27.08.2020 року. У вказаному листі зазначалось, що виконавчими органами міської ради були надані повні та вичерпна відповідь (вих.№01-00-014-25531 від 01.06.2020 року) щодо причин зняття з розгляду сесії питання про поновлення договору оренди. Крім того у листі надано роз`яснення, що виконавчі органи міської ради повернуться до розгляду питання про оренду земельної ділянки після надання релігійною громадою повного пакету документів затверджених рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 21.01.2016 року №91 «Про затвердження стандартів надання окремих адміністративних та інших послуг, що надаються міською радою та її виконавчими органами через Центр адміністративних послуг «Прозорий офіс», зі змінами затвердженими рішенням Вінницької міської ради від 22.12.2016 року №3084.

27.08.2020 року (вх.№01-23-45235) надійшов лист стосовно поновлення договору оренди земельної ділянки по вул. Зулінського, б/н від 19.12.2007 року (реєстраційний №26 від 22.02.2008 року).

Листом від 24.09.2020 року за вих.№37-00-010-54190 департаментом земельних ресурсів Вінницької міської ради надано проміжкову відповідь на лист №16 від 27.08.2020. У даному листі зазначено, що у зв`язку із необхідністю додаткового опрацювання листа стосовно поновлення договору оренди земельної ділянки, термін розгляду листа продовжено.

Листом від 12.04.2021 року за вих.№01-00-010-24206 заступником голови Вінницької міської ради надано додаткову відповідь на лист №16 від 27.08.2020 року. У вказаному листі надано роз`яснення, що у зв`язку із перенесенням відомостей з державного земельного кадастру до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зареєстрований договір оренди земельної ділянки, який укладений до 2013 року, дані про речове право видалились у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки на момент вчинення дій реєстратором. У зв`язку з чим, необхідно укласти новий договір оренди на новий строк.

25.06.2021 року на адресу Вінницької міської ради надійшло клопотання від релігійної громади Покрови Пресвятої Богородиці УПЦ подано про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки кадастровий номер: :01:065:0013 строком на 5 років.

Листом від 06.08.2021 року вих.№01-00-010-53358 виконавчими органами Вінницької міської ради надано відповідь на клопотання релігійної громади від 25.06.2021 року №16. У вказаному листі надано роз`яснення, що у зв`язку із перенесенням відомостей з державного земельного кадастру до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зареєстрований договір оренди земельної ділянки, який укладений до 2013 року, дані про речове право видалились у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки на момент вчинення дій реєстратором. У зв`язку з чим, необхідно укласти новий договір оренди на новий строк.

06.09.2021 року на адресу Вінницької міської ради надійшов лист (вх.№01-23-54614) від релігійної громади Покрови Пресвятої Богородиці УПЦ стосовно надання інформації про не розгляд клопотання про укладення договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:065:0013 на новий строк.

06.09.2021 виконавчими органами Вінницької міської ради направлено вмотивовану відповідь про те що відповідно до рішення Вінницької міської ради №2280 від 27.08.2008 року, релігійній громаді Покрови Пресвятої Богородиці Української Православної Церкви передано в постійне користування земельну ділянку без права здійснення підприємницької та комерційної діяльності, що розташована на вул. Зулінського, б/н, кадастровий номер :01:065:0014, для громадського призначення - потреб релігійних організацій.

На адресу Вінницької міської ради 19.10.2021 року надійшов лист від релігійної громади про доступ до публічної інформації. У запиті позивач просив надати інформацію щодо причин не винесення на розгляд 11 сесії 8 скликання Вінницької міської ради клопотання про укладення договору оренди земельної ділянки.

Листом від 23.10.2021 року за вих.01-00-014-70720 виконавчими органами надано проміжну відповідь на запит про доступ до публічної інформації. У листі зазначено, що відомості, які просить надати релігійна громада не відноситься до публічно інформації, на підставі чого лист буде розглядатись відповідно до ЗУ «Про звернення громадян».

Листом від 19.11.2021 року вих.№01-00-010-77434 виконавчими органами надано відповідь на звернення від 19.10.2021 року. У відповіді повідомлялось, що відповідно до ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах.

На переконання позивача відповідачем допущено бездіяльність щодо розгляду запиту на інформацію від 19.10.2021, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до статті 1 цього Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Статтею 4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується, у тому числі, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з частиною третьою статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані: 1) надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом; 2) використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом; 3) вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб; 4) виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується.

Відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені.

Статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону, у тому числі, визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані: 1)оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2)систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3)вести облік запитів на інформацію; 4)визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5)мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6)надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Статтею 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Письмовий запит подається в довільній формі. Строки розгляду запитів на інформацію передбачено статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно цієї статті Закону розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації регламентовано статтею 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації», згідно з приписами якої рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Разом з тим, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. При цьому, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Таким чином, наведені вище норми Закону «Про доступ до публічної інформації» є чіткими та однозначними та дозволять достеменно розуміти їх зміст - на момент звернення запитувача інформації із запитом до розпорядника інформації публічна інформація повинна: а) існувати; б) бути відображеною/задокументованою певними засобами на будь-яких носіях; в) бути в розпорядженні суб`єкта владних повноважень - розпорядника інформації.

Відтак публічна інформація може бути надана її розпорядником у відповідь на запит запитувача інформації, якщо на момент надходження запиту запитувана інформація вже існує, є задокументованою/відображеною на певних носіях та перебуває в розпорядженні суб`єкта, до якого надійшов запит. Якщо для надання відповіді на запит суб`єкту владних повноважень доводиться опрацьовувати наявні та/або збирати нові відомості, а за наслідками опрацювання таких відомостей (збирання, реєстрації, накопичення, адаптування, зміни, поновлення, узагальнення тощо) задокументувати нову інформацію (котрої не існувало на момент звернення), то такий запит насправді є зверненням (заявою, зауваженням чи скаргою), а процедура розгляду такого звернення не регламентується Законом «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до п.3.1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №10 від 29.09.2016 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» судам потрібно мати на увазі, що Закон № 2939-VI передбачає два види інформаційних відносин, на які його положення не поширюються: відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій та відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Відповідно до п.3.2. постанови статтею 40 Конституції України закріплено право особи на звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів. Деталізацію наведене право отримало у Законі України від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР 'Про звернення громадян" (далі - Закон № 393/96-ВР). Відносини з розгляду звернень громадян є основним і єдиним предметом регулювання цього Закону. Тому він є спеціальним у цій сфері, але ним не вичерпується поняття "спеціальний закон", що вживається у частині другій статті 2 Закону № 2939-VI.

Одержавши запит на інформацію, який подано згідно із Законом № 2939-УІ, проте який за своїм змістом є зверненням громадянина відповідно до Закону № 393/96-ВР, розпорядник інформації повинен відмовити у задоволенні такого запиту через невідповідність його предмета вимогам закону (пункт 2 частини п`ятої статті 19, пункт 4 частини першої статті 22 Закону № 2939-VI), та з урахуванням принципів добросовісності і розсудливості розглянути запит за Законом № 393/96-ВР. При цьому запитувача повинно бути повідомлено у п`ятиденний строк про те, що його запит на інформацію буде розглядатися як звернення відповідно до Закону № 393/96-ВР.

Так, релігійна громада Покрови Пресвятої Богородиці УПЦ 19.10.2021 року реєстраційний індекс 01-23-65197 звернулась до виконавчих органів із запитом про доступ до публічної інформації з якої причини клопотання про укладення договору оренди земельної ділянки не було розглянуто на сесії міської ради.

Враховуючи, що запит позивача не належить розглядати в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації" відповідачем дотримано положення Закону України «Про доступ до публічної інформацію», а також постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 10 від 29.09.2016 року, оскільки листом вих.№ 1-00-014-70720 від 23.10.2021 року відмовлено у задоволені запиту про доступ до публічної інформації, та повідомлено, що запит буде розглянуто відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян".

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява позивача від 19.10.2021 була розглянута правомірно в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян».

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем вчинено дії у відповідності до критеріїв, визначених ч. 2 ст. 2 КАС України

З огляду на викладене, у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України відшкодування судових витрат позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович