Справа № 420/19182/21
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2022-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/19182/21
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Чорного Ігоря Борисовича на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року у справі за позовом представника ОСОБА_1 Чорного Ігоря Борисовича до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправним, скасування пункту 1 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №2520-VIII від 28.09.2021 та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2021 року представник ОСОБА_1 Чорний І. Б. звернувся до суду першої інстанції з позовом до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (далі Куяльницька сільрада), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішення від 28.09.2021 №2520-VIIІ «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» в частині відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільради, у зв`язку із здійсненням заходів щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, та земельних ділянок, які перейшли до сільської ради на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», наступним громадянам: 1.7. ОСОБА_1 ;

- зобов`язати надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства відповідно до пункту «б» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України, за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільради Подільського району Одеської області, кадастровий номер: :01:002:0206 61,482 га., або земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0386 67.483 га., або земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0637 - 10.4825 га, за межами населеного пункту Подільського району Одеської області, або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність Куяльницькій сільраді, за межами населеного пункту Коси Слобідка - позначена на публічній кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, квартал: 002, площею більше 29,5689 га., яка має межу з земельною ділянкою за кадастровим номером :01:002:0206, та КОАТУ: , зона: 01, квартал: 001, площа більше 10 га., яка має межу з земельною ділянкою за кадастровим номером :01:001:0315, а також, за рахунок несформованих земельних ділянок за межами села Гонората, які позначені на публічній кадастровій карті: КОАТУУ: , Зона: 01, Квартал: 001, площа більше 20 га., які знаходяться біля земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0104.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.03.2021 ОСОБА_1 звернулась до Куяльницької сільради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок сформованих земельних ділянок за переліком або за рахунок несформованих земельних ділянок за межами населеного пункту ОСОБА_2 за переліком, а також за рахунок несформованих земельних ділянок за межами села Гонората.

22.04.2021 Куяльницька сільрада, розглянувши дане звернення, прийняла рішення №1266-VIIІ, яким відмовила ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Дане рішення Куяльницької сільради було оскаржено в судовому порядку та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 пункт 1 цього рішення визнано протиправним та скасовано.

Зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.03.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з урахуванням висновків суду.

За результатом повторного розгляду заяви ОСОБА_1 відповідач прийняв спірне рішення.

Представник позивачки вважає, що таке рішення прийнято без урахування правових висновків суду, формально, без індивідуалізації щодо змісту заяви, пакетом із заявами інших громадян.

На думку представника позивачки, як і в попередньому рішенні відповідачем не дотримано вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості спірного рішення.

Водночас, за твердженням представника, положення частини 7 статті 118 Земельного кодексу України зобов`язують орган місцевого самоврядування обґрунтовувати відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як вважає представник, зазначена підстава відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є надуманою, оскільки його довірителька бажала отримати відповідний дозвіл на сформовані земельні ділянки, які мають кадастрові номери та передані Куяльницькій сільраді в комунальну власність, а тому такі земельні ділянки не потребують додаткової інвентаризації.

Вважаючи, що при вирішенні даного спору, суд повинен зобов`язати Куяльницьку сільраду прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, позивач наголошує, у цьому спорі, повноваження органу місцевого самоврядування не є дискреційними, адже, останній не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд. Так, згідно з законом у нього існує лише один правомірний варіант вчинити дії, спрямовані на відновлення порушеного права.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні),у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішуючи справу по суті та приймаючи рішення про відмову в задоволенні вимог, суд першої інстанції виходив із того, що стаття 79-1 Земельного кодексу України встановлює, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності або у порядку поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Отже, на думку суду, якщо земельна ділянка несформована, особа яка бажає її отримати безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства повинна звернутися з клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, а якщо земельна ділянка сформована, особа звертається зі заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

За твердженням суду першої інстанції проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

Таким чином, як вважав суд, в залежності від того, яку земельну ділянку бажає отримати громадянин він повинен дотриматися відповідної процедури та надати відповідні заяви та документи.

Аналізуючи заяву позивачки на адресу Куяльницької сільради, де остання прохала надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо сформованих земельних ділянок та несформованих земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, суд першої інстанції дійшов висновку, що така заява не є чіткою та конкретизованою, оскільки стосується декількох земельних масивів щодо відведення земельних ділянок.

Суд зауважив, що норми Земельного кодексу України встановлюють процедуру набуття громадянином права на земельну ділянку, яка включає у себе надання клопотання та додане до нього викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

За таких підстав, суд зробив висновок, що особа, яка звертається за отриманням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки повинна визначитися з місцем розташування бажаної земельної ділянки, при цьому це повинна бути одна земельна ділянка, а не безмежна їх кількість.

На думку суду, визначення заявником альтернативи чи бажання, щоб розпорядник землі самостійно обирав місце розташування земельної ділянки, на яку надається дозвіл на розробку проекту землеустрою, положеннями Земельного кодексу України не передбачено, що свідчить, що заява ОСОБА_1 про надання відповідного дозволу, подана у спосіб, не визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду таким, що ухвалене при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи, а також те, що судом неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, представник ОСОБА_1 Чорний І. Б., в апеляційній скарзі, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга складається з таких підстав.

По перше, скаржник указує, що статтею 118 Земельного кодексу України така підстава відмови в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, як здійснення заходів щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, та земельних ділянок, які перейшли до сільської ради на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» не передбачена.

По друге, скаржник вважає, що, під час перевірки правомірності рішення Куяльницької сільради, суд повинен був надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень або судом для доведення правомірності прийнятого рішення.

По третє, суд першої інстанції не аргументував, чому сільрада як власник земельних ділянок та розпорядник інформації про вільні земельні ділянки не наділена повноваженнями вибору земельної ділянки для заявника, що звернувся з відповідною заявою про безоплатне отримання її у власність.

Також скаржник просить стягнути на користь його довірительки судові витрати у вигляді судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 500 грн, які вона понесла, звертаючись до суду першої інстанції.

Витрати на професійну правничу допомогу, як указує представник складалися, зокрема, з підготовки звернень до Куяльницької сільради та написання позову.

Від Куяльницької сільради відзив на апеляцію не надходив.

Стаття 311 КАС України надає право суду апеляційної інстанції розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

15.03.2021 позивачка подала до Куяльницької сільради клопотання в якому просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом «б» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільради, кадастровий номер: :01:002:0206 61,482 га., або земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0386 67.483 га., або земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0637 - 10.4825 га, за межами населеного пункту Подільського району Одеської області, або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність Куяльницькій сільраді, за межами населеного пункту Коси Слобідка - позначена на публічної кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, квартал: 002, площею більше 29,5689 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0206, та КОАТУ: , зона: 01, квартал: 001, площа більше 10 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0315, а також, за рахунок несформованих земельних ділянок за межами села Гонората, які позначені на публічної кадастровій карті: КОАТУУ: , Зона: 01, Квартал: 001, площа більше 20 га., які знаходяться біля земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0104.

22.04.2021 Куяльницька сільрада розглянула дане звернення та прийняла рішення від 22.04.2021 №1266-VIII «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства».

У пункті 1 даного рішення підставою для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільради зазначено невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, наступним громадянам: 1.48. ОСОБА_1 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 (справа №420/10140/21) визнано протиправним та скасовано вказаний пункт 1 рішення Куяльницької сільради №1266-VIII вiд 22.04.2021 та зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.03.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з урахуванням висновків суду.

28.09.2021 Куяльницька сільрада повторно розглянула заяву ОСОБА_1 від 15.03.2021 та прийняла рішення №2520-VIIІ «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» в якому вирішила:

« 1. Відмовити у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області, у зв`язку із здійсненням заходів щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, та земельних ділянок, які перейшли до сільської ради на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», наступним громадянам: 1.7. ОСОБА_1 .

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для її задоволення, з огляду на таке.

Аналіз підстав та предмету позову ОСОБА_1 та доводів апеляції свідчить про незгоду позивачки з рішенням органу місцевого самоврядування про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення несформованої земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га та про обов`язок сільради надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, як на несформовану земельну ділянку так і на сформовані земельні ділянки, що були перелічені в її заяві, але не були розглянуті на сесійному засіданні ради.

Досліджуючи наведені обставини, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пункт 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Окрім того, статтею 79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: - у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; - шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; - шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; - шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; - за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно з частиною 6 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально.

Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення.

Частиною 7 статті 79-1 Земельного кодексу України встановлено, що винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Статтею 1 Закону України «Про землеустрій» унормовано таке:

- проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

- технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Відповідно до статті 25 цього ж Закону документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видами документації із землеустрою є, зокрема: й) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Отже, є правильним висновок суду першої інстанції, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

Так, надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта, а коли йдеться про формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС/КАС України від 04 травня 2020 року по справі №802/1539/17-а, адміністративне провадження №К/9901/27888/18.

В контексті спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції повинен дослідити чи порушила сільрада, при прийнятті оскаржуваного рішення, частину 7 статті 118 Земельного кодексу України, зазначивши підставу для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства - здійснення заходів щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, та земельних ділянок, які перейшли до сільської ради на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин».

З огляду на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 18.10.2018 у справі №806/1316/18, від 17.12.2018 у справі №509/4156/15-а, від 27.11.2019 у справі №671/464/17, від 25.04.2018 у справі №461/2132/17, від 31.07.2019 у справі №472/1286/17-ц, від 11.09.2019 у справі №472/1284/17-ц, від 04.05.2020 у справі №802/1539/17-а суд апеляційної інстанції встановив, що поряд з прямо передбаченими законом формальними підставами для правомірного вчинення відмови органом публічної адміністрації можуть також використовуватись і суміжні причини, котрі унеможливлюють прийняття позитивного рішення на користь зацікавленої приватної особи, а саме: істотні недоліки матеріалів звернення, об`єктивна потреба віддання переваги публічним інтересам суспільства чи одного із претендентів тощо.

Тому під легальними підставами для вчинення владним суб`єктом правомірного управлінського волевиявлення у формі відмови слід розуміти, зокрема:

1) невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

2) невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до законів нормативно-правових актів;

3) невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів;

4) невідповідність місця розташування об`єкта вимогам іншої містобудівної документації;

5) невідповідність місця розташування об`єкта вимогам схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць;

6) невідповідність місця розташування об`єкта вимогам проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів;

7) істотні недоліки матеріалів звернення;

8) потреба у віддані пріоритету публічному інтересу суспільства чи іншого учасника суспільних відносин;

9) намір заявника - громадянина одержати у власність земельну ділянку за рахунок вже сформованого об`єкта цивільного обороту (існуючої земельної ділянки з конкретним кадастровим номером) поза межами процедури за статті 79-1 Земельного кодексу України;

10) припинення відповідного суб`єктивного права громадянина за рахунок використання у минулому тощо.

Аналізуючи наведений перелік, колегія суддів дійшла висновку, що підстава відмови сільради у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, пов`язана з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до законів нормативно-правових актів.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 №1423-IX, який набрав чинності 27.05.2021, розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 24 такого змісту:

«з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад».

Тобто, з дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

У зв`язку з цим, Куяльницькою сільрадою прийнято рішення «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області» від 02 червня 2021 року №2261-VIIІ.

Відповідно до цього рішення надано дозвіл виконавчому комітету Куяльницької сільради на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення та земельних ділянок, які перейшли до сільської ради на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин».

За пунктом 4 наведеного рішення на час проведення інвентаризації зупинено відчуження в будь якій спосіб земельних ділянок, які інвентаризуються, крім передачі земельних ділянок на підставі торгів у формі аукціонів в оренду, а також затверджень проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, надання дозволу та затверджень проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під господарськими будівлями і дворами, нежитловими приміщеннями, виробничими комплексами, оформлення земельних ділянок, які рахуються в погосподарської книзі як людські городи.

Оскільки, у тому числі і несформована земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивачка знаходиться в процесі формування, тобто в процесі оформлення технічної документації та внесення відповідних відомостей про сформовану земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою є неможливим.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що пункт 1 спірного рішення Куяльницької сільради від 28.09.2021 №2520-VIIІ «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» прийнятий правомірно та підстав для його скасування немає.

Як вище було зауважено, представник позивачки не оскаржує бездіяльність Куяльницької сільради щодо нерозгляду на сесії ради заяви ОСОБА_1 від 15.03.2021, в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення сформованих земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільради.

За таких умов, таким вимогам позову, суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є всі підстави, відповідно до статті 316 КАС України, для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

За результатами апеляційного оскарження розподіл судових витрат не передбачений.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції переглянуто рішення суду першої інстанції, що ухвалено у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для касаційного оскарження.

Керуючись статтями: 308,311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Чорного Ігоря Борисовича залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року у справі за позовом представника ОСОБА_1 Чорного Ігоря Борисовича до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправним, скасування пункту 1 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №2520-VIII від 28.09.2021 та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 15.04.2022.