Справа № 460/12626/21
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2022-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/12626/21 пров. № А/857/19532/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Носа С.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року про повернення позовної заяви, прийняту суддею Махаринець Д.Є. у місті Рівне, у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними, стягнення компенсації та моральних збитків,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України про визнання дій щодо відмови у виплаті компенсації та інфляційних втрат неправомірними, стягнення моральних збитків 1000000 грн, компенсації 72484,94 грн, інфляційних втрат 311492 грн.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, шляхом: подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску; подання до суду оригіналу документа про сплату судового збору, із зазначенням реквізитів відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням позовних вимог майнового характеру або доказів звільнення від оплати судовим збором відповідно до Закону.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху не додано документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції прийнято ухвалу із порушенням норм процесуального права. Просить скасувати ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що вона має право на пільги із сплати судового збору, встановлені законодавством України для сімей загиблих/померлих/ветеранів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

Зазначає, що позивачі, як члени сім`ї померлого ветерана війни відповідно до положень пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31 серпня 2018 року в справі №539/2462/17.

Враховуючи, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду про повернення позовної заяви, в силу приписів ч. 2ст. 312 КАС України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Частинами 1, 2 статті 169 КАС України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п. 1 ч. 4ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 5ст. 169 КАС України).

Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.

Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо до закінчення встановленого судом строку не усунув усіх або хоча б одного недоліків, зазначених в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Із матеріалів справи вбачається, що копію ухвали від 13.09.2021 року про залишення позовної заяви без руху скаржником отримано 17.09.2021 року. На виконання вимог ухвали позивачем було подано заяву з додатками у якій вона вказала на те, що має пільги зі сплати судового збору, а також зазначила підстави пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Так, зокрема, позивачем було подано копії посвідчення ОСОБА_1 № НОМЕР_2 від 07.02.2006 року, посвідчення серії НОМЕР_1 від 30.12.2005 року та копію листа Управління соціального захисту населення від 17.09.2021 року №01/5-05-5473. В поданому листі Управління соціального захисту населення Сарненської райдержадміністрації зазначено, що ОСОБА_1 було видано посвідчення серії НОМЕР_1 від 30.12.2005 року, відповідно до статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як дружині померлого учасника війни, визнаного за життя особою з інвалідністю з інших причин, які не одружилися вдруге.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Так, правовий статус ветеранів війни визначається Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Визначення поняття учасника бойових дій закріплено в статті 5 цього Закону, а перелік осіб, які належать до учасників бойових дій - у статті 6. Перелік осіб, які належать до інвалідів війни закріплено у статті 7. Визначення поняття учасника війни - у статті 8, а перелік осіб які належать до учасників війни - у статті 9.

Вказане свідчить про те, що Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» розмежовує поняття учасник бойових дій, особа з інвалідністю внаслідок війни, та учасник війни, які за своїм правим статусом не є тотожними, тоді як за змістом пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнені саме особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи, а не учасники війни. Зазначена позиція відповідає підходам Верховного Суду, зокрема в ухвалі від 03.09.2018 року справа №464/7068/14-ц.

Так, як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 було видано посвідчення серії НОМЕР_1 від 30.12.2005 року, відповідно до статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як дружині померлого учасника війни, визнаного за життя особою з інвалідністю з інших причин, які не одружилися вдруге.

З огляду на викладене, як зазначив суд першої інстанції, оскільки померлий чоловік ОСОБА_1 не був інвалідом війни внаслідок Другої світової війни, відсутні підстави для застосування до позивача пільги, встановленої пунктом 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, оскільки позивач у встановлений судом строк, не виконала вимоги ухвали суду першої інстанції, а саме не додано документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, то, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви позивачу на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України.

Апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, де, зокрема, у пункті 37 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду, в порядку встановленому законом.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи (питання).

Керуючись ст.ст. 241,243,308,311,312,316,321,325,328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року про повернення позовної заяви в справі №460/12626/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді С. П. Нос
Т. В. Онишкевич