Справа № 570/144/22
Суддя: Коробов С.О.
Дата ухвалення: 2022-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№570/144/22
Номер провадження 2-адр/570/1/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2022 року м. Рівне
Суддя Рівненського районного суду Рівненської області (як місцевого адміністративного суду) Коробов С.О., розглянувши в порядку письмового питання про винесенн провадження справу за адміністративним позовом представника позивача - адвоката Луцюка М.І. в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,
В провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебувала вищезазначена адміністративна справа.
Рішенням суду від 24 лютого 2022 року вказаний позов задоволено повністю. Зокрема, скасовано постанову інспектора взводу №2 батальйону УПП в Рівненській області Кондратюк В.А. щодо ОСОБА_1 серії ГАБ №857203 від 05.01.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у виді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень. Закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 182 КпАП Ураїни відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Стягнуто з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Рівненській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень, сплачений відповідно до квитанції від 12 січня 2022 року.

Однак, судом при ухваленні рішення не вирішено питання про судові витрати, пов`язані із витратами на професійну правничу допомогу, що понесені позивачем.

Відповідно до положень ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши ініційоване позивачем питання щодо стягнення на його користь понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зважає на наступні обставини.

Особливості постановлення додаткового судового рішення врегульовано статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відтак, однією з підстав для ухвалення додаткового судового рішення є невирішення судом питання про судові витрати.

Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано приписами глави 8 розділу 1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Водночас, про витрати на професійну правничу допомогу йдеться у статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 згаданої статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 та 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм слідує, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як встановлено судом, в підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката представником позивача надано договір про надання правничої допомоги, що укладений 04 січня 2022 року, копію меморіального ордеру №@2РL802012 від 12.01.2022 відповідно до якого на розрахунковий рахунок адвоката Луцюка М.І. перераховано 2000 грн. оплати згідно договору про надання правничої допомоги б/н від 04.01.22; квитанцію до прибуткового касового ордеру №8.8. від 12.01.22, відповідно до якої ОСОБА_1 адвокату Луцюку М.І. сплачено готівкою 2000 грн. оплати згідно договору про надання правничої допомоги б/н від 04.01.22.

Так, договором про надання правничої допомоги від 04 січня 2022 року передбачено, що замовник в особі ОСОБА_1 доручає, а адвокат в особі Луцюка М.І. приймає на себе зобов`язання по здійсненню комплексу адвокатських послуг щодо захисту прав і законних інтересів замовника в обсязі і на умовах, передбачених цим договором, у вигляді надання усних та письмових консультацій з правових питань; складання необхідних процесуальних документів, у тому числі претензій, позовних заяв, клопотань, пояснень, скарг, а також інших письмових документів правового характеру; надання консультаційних послуг з приводу захисту інтересів замовника в судах, інших юрисдикційних органах; представництво інтересів замовника перед юридичними та фізичними особами в органах державної влади та управління, в судах всіх інстанцій.

Вартість наданих послуг та виконаних робіт, в тому числі гонорар адвоката, становить 2000 (дві тисячі) гривень.

Дослідивши надані докази, які підтверджують понесення позивачем 2000 гривень витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку, що такі витрати дійсно пов`язані з розглядом адміністративної справи №570/144/22.

При вирішенні питання про відшкодування позивачеві витрат на професійну правничу допомогу адвоката слід враховувати положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якою врегульовано правила розподілу судових витрат, до яких окрім інших віднесено й витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, оскільки рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2020 року позовну заяву представника позивача - адвоката Луцюка М.І. задоволено пованістю, тому на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 гривень.

Керуючись статтями 134, 139, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (, вул. Федора Ернста, буд. №3, м. Київ, 03048) за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Рівненській області на користьОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 2000 (дві тисячі) гривень на професійну правничу допомогу у справі за адміністративним позовом представника позивача - адвоката Луцюка М.І. в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Коробов С.О.