Справа № 440/2301/22
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 18 квітня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/2301/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у якій просив:

визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 46 від 24 грудня 2021 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати періоди роботи позивача з 17 травня 1989 року по 04 липня 1989 рік, з 05 липня 1989 року по 31 серпня 1989 року, з 28 грудня 1989 року по 20 квітня 1990 року з 08 червня 1992 року по 19 грудня 1993 рік, з 05 березня 1996 року по 31 липня 1997 року, з 01 серпня 1997 року по 06 вересня 1998 року, з 28 вересня 1998 року по 06 грудня 1998 року, з 07 грудня 1999 року по 05 липня 2000 року, з 06 липня 2000 року по 03 червня 2002 року, з 19 червня 2002 року по 18 липня 2002 року, з 27 грудня 2002 року по 05 лютого 2003 року, з 06 лютого 2003 року по 25 лютого 2003 року, з 26 лютого 2003 року по 16 червня 2003 року, з 17 червня 2003 року по 04 квітня 2004 року, з 05 квітня 2004 року по 03 травня 2004 року, з 04 травня 2004 року по 31 липня 2004 року, з 01.08.2004 року по 16 вересня 2004 року, з 17 вересня 2004 року по 01 січня 2005 року, з 02 січня 2005 року по 19 січня 2005 року, з 20 січня 2005 року по 07 листопада 2005 року, з 23 травня 2011 року по 03 липня 2011 року, з 04 липня 2011 року по 27 липня 2011 року, з 28 липня 2011 року по 23 січня 2012 року, з 24 січня 2012 року по 31 січня 2013 року, з 01 лютого 2013 року по 20 лютого 2013 року, з 21 лютого 2013 року по 22 вересня 2013 року, з 23 вересня 2013 року по 11 грудня 2013 року, з 12 грудня 2013 року по 10 січня 2014 року, з 11 січня 2014 року по 15 червня 2014 року, з 16 червня 2014 року по 25 квітня 2016 року, з 26 квітня 2016 року по 19 вересня 2019 року до пільгового стажу за Списком № 1, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 07 грудня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частин 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 03 березня 2021 року з урахуванням даних нарахованої заробітної плати за пільговий період роботи.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що упродовж часу, достатнього для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, працював на підземних роботах та по досягненні 50 річного віку звернувся до відповідача із заявою про призначення відповідного виду пенсії, однак відповідач за результатами розгляду такого звернення не зарахував до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 спірні періоди роботи та прийняв рішення № 46 від 24 грудня 2021 року, яким відмовив у задоволенні вимог заявника. Переконання позивача у протиправності відмови органа Пенсійного фонду стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

21 лютого 2022 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти позову заперечував, вказував на недостатність у позивача підтвердженої належним чином тривалості пільгового страхового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 досяг 50-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України.

Записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 18 липня 1988 року (далі - трудова книжка позивача) підтверджено, що ОСОБА_1 працював на підземних роботах упродовж періодів:

з 07 травня 1989 року по 31 серпня 1989 року;

з 28 грудня 1989 року по 20 квітня 1990 року;

з 05 березня 1996 року по 06 вересня 1998 року;

з 28 вересня 1998 року по 29 травня 2002 року;

з 19 червня 2002 року по 18 липня 2002 року;

з 27 лютого 2002 року по 08 березня 2011 року;

з 23 травня 2011 року по 25 червня 2016 року;

з 26 квітня 2016 року по 19 вересня 2019 року.

Крім того, пільговий стаж на підземних роботах підтверджується уточнюючими довідками, копіями наказів про атестацію робочих місць та перелік робочих місць і професій, працівники яких за наслідками атестації мають право на пільговий стаж згідно Списку № 1.

Так трудовий стаж позивача на підземних роботах з:

17 травня 1989 року по 04 липня 1989 року тривалістю 01 місяць 20 днів, учень електрослюсаря підземного шахти ім. В.В.Вахрушева п/о "Ровенькиантрацит" підтверджується довідкою від 11 березня 2021 року № 413;

05 липня 1989 року по 31 серпня 1989 року тривалістю 01 місяць 25 днів, електрослюсар підземний шахти ім. В.В.Вахрушева п/о "Ровенькиантрацит" підтверджується довідкою від 11 березня 2021 року № 414;

з 28 грудня 1989 року по 20 квітня 1990 року тривалістю 03 місяці 14 днів, електрослюсар підземний шахти ім. В.В.Вахрушева п`ю "Ровенькиантрацит" згідно довідки від 11 березня 2021 року № 415;

з 08 червня 1992 року по 19 грудня 1993 року тривалістю 01 рік 05 місяців 16 днів, підземний електрослюсар шахти ім. В.В.Вахрушева п/о "Ровенькиантрацит" згідно довідки від 11 березня 2021 року № 416;

з 05 березня 1996 року по 31 липня 1997 року тривалістю 01 рік 04 місяці 27 днів, підземний електрослюсар Антрацитівського шахто-будівельного управління № 3 тресту "Антрацитвуглебуд" підтверджується довідкою від 30 березня 2021 року № 241;

з 01 серпня 1997 року по 06 вересня 1998 року тривалістю 01 рік 01 місяць 6 днів, підземний електрослюсар Антрацитівського шахто-будівельного управління № 3 тресту "Антрацитвуглебуд" підтверджується довідкою від 30 березня 2021 року № 242;

з 28 вересня 1998 року по 06 гурдня 1998 року тривалістю 00 років 02 місяці 06 днів гірничий працівник ділянки по видобуванню вугілля № 5 шахти ім. В.В.Вахрушева ГХК "Ровенькиантрацит" підтверджується довідкою від 11 березня 2021 року № 417;

з 07 грудня 1998 року по 05 липня 2000 року тривалістю 00 років 11 місяців 24 днів гірничий працівник ділянки по видобуванню вугілля № 5 шахти ім. В.В.Вахрушева ГХК "Ровенькиантрацит" підтверджується довідкою від 11 березня 2021 року № 418;

з 06 липня 2000 року по 03 червня 2002 року тривалістю 01 рік 10 місяців 19 днів гірничий працівник ділянки по видобуванню вугілля № 5 шахти ім. В.В.Вахрушева ГХК "Ровенькиантрацит" підтверджується довідкою від 11 березня 2021 року № 418;

з 19 червня 2002 року по 18 липня 2002 року тривалістю 29 днів, підземний електрослюсар, помічник начальника, механіком, помічником механіка добувної дільниці шахти ім. В.В.Вахрушева ГХК "Ровенькиантрацит" підтверджується довідкою від 11 березня 2021 року № 419;

з 27 грудня 2002 року по 05 лютого 2003 року тривалістю 00 років 01 місяць 00 днів, підземний електрослюсар Відокремленого підрозділу, "Шахта імені М.В.Фрунзе" ДП "Ровенькиантрацит" підтверджується довідкою від 29 березня 2021 року № 1013;

з 06 лютого 2003 року по 25 лютого 2003 року тривалістю 00 років 00 місяців 19 днів, підземний електрослюсар Відокремленого підрозділу "Шахта імені М.В.Фрунзе" ДП "Ровенькиантрацит" підтверджується довідкою від 29 березня 2021 року № 1013;

з 26.02.2003 року по 16.06.2003 року тривалістю 00 років 03 місяців 20 днів, підземний електрослюсар Відокремленого підрозділу "Шахта імені М.В.Фрунзе" ДП "Ровенькиантрацит" підтверджується довідкою від 29 березня 2021 року № 1014;

з 17 червня 2003 року по 04 квітня 2004 року тривалістю 00 років 09 місяців 17 днів, підземний електрослюсар Відокремленого підрозділу "Шахта імені М.В.Фрунзе" ДП "Ровенькиантрацит" підтверджується довідкою від 29 березня 2021 року № 1014;

з 05 квітня 2004 року по 03 травня 2004 року тривалістю 00 років 00 місяців 28 днів, підземний електрослюсар Відокремленого підрозділу "Шахта імені М.В.Фрунзе" ДП "Ровенькиантрацит" підтверджується довідкою від 29 березня 2021 року № 1015;

з 04 травня 2004 року по 31 липня 2004 року тривалістю 00 років 02 місяці 27 днів, підземний електрослюсар Відокремленого підрозділу "Шахта імені М.В.Фрунзе" ДП "Ровенькиантрацит" підтверджується довідкою від 29 березня 1015;

з 01 серпня 2004 року по 16 вересня 2004 року тривалістю 00 років 01 місяць 15 днів, підземний електрослюсар Відокремленого підрозділу "Шахта імені М.В.Фрунзе" ДП "Ровенькиантрацит" підтверджується довідкою від 29 березня 2021 року № 1016;

з 17 вересня 2004 року по 01 січня 2005 року тривалістю 00 років 04 місяці 14 днів, підземний електрослюсар відокремленого підрозділу "Шахта імені М.В.Фрунзе" ДП "Ровенькиантрацит" підтверджується довідкою від 29 березня 2021 року № 1016;

з 02 січня 2005 року по 19 січня 2005 року тривалістю 00 років 00 місяців 17 днів, підземний електрослюсар Відокремленого підрозділу "Шахта імені М.В.Фрунзе" ДП "Ровенькиантрацит" підтверджується довідкою від 29 березня 2021 року № 1017;

з 20 січня 2005 року по 07 листопада 2005 року тривалістю 00 років 10 місяців 17 днів, підземний електрослюсар Відокремленого підрозділу "Шахта імені М.В.Фрунзе" ДП "Ровенькиантрацит" підтверджується довідкою від 29 березня 2021 року № 1017;

з 23 травня 2011 року по 03 липня 2011 року тривалістю 00 років 01 місяць 6 днів, електрослюсар підземний дільниці по видобутку вугілля № 4 Відокремленого підрозділу "Шахта Комсомольська" ДП "Антрацит" Міністерства вугільної промисловості України підтверджується довідкою від 09 березня 2021 року № 566;

з 04 липня 2011 року по 27 липня 2011 року тривалістю 00 років 00 місяць 23 дні, заступник механіка підземний дільниці по видобутку вугляр № 4 Відокремленого підрозділу "Шахта Комсомольська" ДП "Антрацит" Міністерства вугільної промисловості України підтверджується довідкою від 09 березня 2021 року № 566;

з 28 липня 2011 року по 23 січня 2012 року тривалістю 00 років 05 місяців 25 днів - електрослюсар підземний дільниці по видобутку вугляр № 4 Відокремленого підрозділу "Шахта Комсомольська" ДП "Антрацит" Міністерства вугільної промисловості України підтверджується довідкою від 09 березня 2021 року № 566;

з 24 січня 2012 року по 31 січня 2013 року тривалістю 00 років 11 місяців 4 дні, електрослюсар підземний дільниці по видобутку вугляр № 4 Відокремленого підрозділу "Шахта Комсомольська" ДП "Антрацит" Міністерства вугільної промисловості України підтверджується довідкою від 09 березня 2021 року № 567;

з 01 лютого 2013 року по 20 лютого 2013 року тривалістю 00 років 00 місяць 20 днів, заступник механіка підземний дільниці по видобутку вугляр № 4 Відокремленого підрозділу "Шахта Комсомольська" ДП "Антрацит" Міністерства вугільної промисловості України підтверджується довідкою від 09 березня 2021 року № 567;

з 21 лютого 2013 року по 22 вересня 2013 року тривалістю 00 років 6 місяців 25 днів, електрослюсар підземний дільниці по видобутку вугілля № 4 Відокремленого підрозділу "Шахта Комсомольська" ДП "Антрацит" Міністерства вугільної промисловості України підтверджується довідкою від 09 березня 2021 року № 568;

з 23 вересня 2013 року по 11 грудня 2013 року тривалістю 00 років 2 місяці 14 днів, заступник механіка підземний дільниці по видобутку вугляр № 4 Відокремленого підрозділу "Шахта Комсомольська" ДП "Антрацит" Міністерства вугільної промисловості України підтверджується довідкою від 09 березня 2021 року № 568;

з 12 грудня 2013 року по 10 січня 2014 року тривалістю 00 років 00 місяців 28 днів, механік підземний дільниці по видобутку вугляр № 4 Відокремленого підрозділу "Шахта Комсомольська" ДП "Антрацит" Міністерства вугільної промисловості України підтверджується довідкою від 09 березня 2021 року № 568;

з 11 січня 2014 року по 15 червня 2014 року тривалістю 00 років 5 місяців 4 дні, механік підземний дільниці по видобутку вугілля № 4 Відокремленого підрозділу "Шахта Комсомольська" ДП "Антрацит" Міністерства, вільної промисловості України підтверджується довідкою від 09 березня 2021 року № 569;

з 16 червня 2014 року по 25 квітня 2016 року тривалістю 00 років 8 місяців 29 днів, механік підземний дільниці по видобутку вугілля № 4 Державної паливної компанії "Востоквугілля" Виробничого підрозділу "Шахтоуправління Ясиновське" ЛНР підтверджується довідкою від 09 березня 2021 року № 569.

07 грудня 2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, приєднавши до неї копії таких документів: довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорта, копію довідки внутрішньо переміщеної особи; трудової книжки; військового квитка; довідок, наказів, відомостей, виписок, посвідчень на підтвердження періодів на роботах стаж на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до принципу екстериторіального розподілу єдиної черги завдань, заява позивача розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке прийняло рішення № 46 від 24 грудня 2021 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивач, вважаючи вищевказане протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV /надалі - Закон № 1058-IV/ право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 2 частини другої зазначеної статті передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії /частина п`ята статті 45 Закон № 1058-IV/.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджено постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 /надалі - Порядок № 22-1/.

Згідно приписів Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах: довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1 - 6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105. Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії; документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеного закону постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок № 637).

Пунктами 1 та 2 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 18 Порядок № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 цього Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості, зокрема стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном. Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (надалі - Порядок № 18-1).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем на підтвердження наявності спеціального трудового стажу разом із заявою до органа Пенсійного фонду подано усі необхідні документи. При цьому, відомості трудової книжки належним чином підтверджують факт достатності у позивача пільгового стажу для призначення пенсії на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV.

Разом із тим, орган Пенсійного фонду не зарахував до такого стажу позивача період його роботи з 27 грудня 1993 року по 14 січня 1994 року, посилаючись на наявність зауважень до якості відбитка печатки підприємства, яким завірені відповідні записи у трудовій книжці гр. ОСОБА_1 .

Суд погоджується з тим фактом, що трудова книжка позивача містить недоліки в частині її оформлення - на дев`ятому аркуші вказаного документа міститься неякісний відбиток печатки, проте, суд не вважає такий недолік таким, що має призводити до настання негативних наслідків для позивача з урахуванням такого.

Пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (надалі - Інструкція № 58) заповнення трудової книжки вперше провадиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

Пунктом 2.4 Інструкції № 58 врегульовано, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць - двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Як встановлено судом, надання уточнюючих довідок не є можливим через те, що підприємство, з яким позивач перебував упродовж спірного періоду в трудових відносинах, було розташоване на території, яка наразі є непідконтрольною Україні, що унеможливлює отримання позивачем уточнюючих довідок.

Слід зауважити, що вищевказані обставини виключають можливість і отримання відповідачем уточнюючої інформації щодо стажу роботи позивача упродовж спірного періоду інформації шляхом направлення запиту в межах повноважень, передбачених частиною третьою статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відтак, єдиним документом, який підтверджує страховий стаж позивача упродовж спірного періоду є трудова книжка, що оформлена з порушенням вимог Інструкції № 58.

Разом із тим, суд переконаний, що реалізація соціальних прав позивача, зокрема, на зарахування до страхового стажу спірного періоду та на призначення належного йому розміру пенсії, не може ставитись у залежність від неправомірних дій особи, уповноваженої роботодавцем позивача на заповнення трудової книжки.

Так, відповідно до пункту 4 Постанови КМУ від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Неналежне оформлення трудової книжки, не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу позивача, які дають йому право на призначення/перерахунок пенсії, оскільки відповідальність за порядок ведення трудової книжки покладено безпосередньо на посадових осіб установи-роботодавця.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17 (реєстраційний номер у РСР 72366973).

Крім того, відповідачем до пільгового страхового стажу позивача не зараховано періоди його роботи до 01 січня 1999 року з тих підстав, що надані на підтвердження такого страхового стажу уточнюючі довідки видані підприємствами, що знаходяться на непідконтрольній Україні території.

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження пільгового стажу надавались уточнюючі довідки, складені підприємствами-роботодавцями за місцем роботи, однак зазначені довідки не були взяті органом Пенсійного фонду до уваги, оскільки останні видані на території, не підконтрольній Україні.

Суд критично оцінює такі дії відповідача з огляду на мотиви, викладені вище, а також з урахуванням наявності в трудовій книжці позивача належним чином оформлених записів про періоди його трудової діяльності на підземних роботах.

При цьому судом не визнаються обґрунтованими доводи відповідача про неможливість здійснити перевірку відомостей вищевказаних довідок та провести їх заміну через розміщення підприємств, з якими позивач перебував у трудових відносинах у період до 01 січня 1999 року, на території не підконтрольній українській владі, оскільки право на пенсію позивача не може ставитись у залежність від викладених обставин.

Частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Неприпустимість визнання деяких документів, які були видані на території, неконтрольованій законною владою, недійсними та такими, що не набули законної сили, підтверджується практикою Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні у справі "Лоізіду проти Туреччини".

У вказаній справі Європейський Суд з прав людини зазначив, що "за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законній Владі міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території".

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі "Ковач проти України", пункт 59 рішення у справі "Мельниченко проти України", пункт 50 рішення у справі "Чуйкіна проти України", тощо).

Вищевикладене не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто, людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично.

Більше того відповідно до статті 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою. А в статті 1 Протоколу № 12 цієї Конвенції передбачена загальна заборона дискримінації: "1. Здійснення будь-якого передбаченого законом права забезпечується без дискримінації за будь-якою ознакою, наприклад за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національної меншини, майнового стану, народження або за іншою ознакою. 2. Ніхто не може бути дискримінований будь-яким органом державної влади за будь-якою ознакою, наприклад за тими, які зазначено в пункті 1".

Слід зазначити, що дискримінація може бути прямою (рішення, дії або бездіяльність, що призводять до випадку, коли до особи та/або групи осіб за їх певними ознаками ставляться менш прихильно, ніж до інших осіб в аналогічній ситуації) та непрямою (рішення, дії або бездіяльність, правові норми або критерії оцінки, умови чи практика, які формально є однаковими, але під час здійснення чи застосування яких виникають чи можуть виникнути обмеження або привілеї стосовно особи та/або групи осіб за їх певними ознаками, крім випадків, якщо такі дії або бездіяльність, правові норми або критерії оцінки, умови чи практика об`єктивно виправдані метою забезпечення рівних можливостей для окремих осіб чи груп осіб реалізовувати рівні права і свободи, надані їм Конституцією та законами України).

Так, у справі "Тлімменос проти Греції" (Thlimmenos v. Greece, рішення від 06 квітня 2000 року, заява № 34369/97) Європейський Суд з прав людини наголосив, що згідно зі статтею 14 Конвенції право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, порушується, коли Держави ставляться по-різному до осіб в аналогічних ситуаціях, не забезпечуючи при цьому об`єктивного та розумного виправдання. Однак це не єдиний аспект заборони дискримінації у статті 14 Конвенції. Право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, також може бути порушене, коли Держави, не маючи об`єктивних і розумних підстав, не застосовують різний підхід до осіб, які перебувають у ситуаціях, що істотно відрізняються.

Аналогічний підхід закріплено в національному праві. Так, відповідно до Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" формами дискримінації є: пряма дискримінація, непряма дискримінація, підбурювання до дискримінації, пособництво у дискримінації, утиск (стаття 5). Відповідно до статті 1 цього Закону непряма дискримінація ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Судом встановлено, що позивач у цій справі здобув пільговий стаж, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, на підприємстві, яке розташоване в населеному пункті, на території якого органи державної влади України наразі не здійснюють свої повноваження, та яке не перереєстроване на підконтрольній території. Під час звернення до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах свій пільговий трудовий стаж позивач підтвердив записами в трудовій книжці, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою архівом відокремленого підрозділу "Управління матеріальними ресурсами" ДП "Торезантрацит", довідкою шахти "Об`єднана" про перелік посад, які дають право на пільгову пенсію, копіями наказів про атестацію робочих місць, довідками про отриману заробітну плату, випискою з наказу про перейменування шахти "Об`єднана", копією наказу ДП "Торезантрацит" № 108 від 18 серпня 2006 року про передачу архівів шахт "Червона Зірка" та "Об`єднана" у зв`язку з ліквідацією останніх.

Таким чином, вимоги відповідача, які є виправданими в звичайній ситуації, оскільки формально базуються на положеннях пункту 20 Порядку № 637, та мають на меті підтвердження тривалості роботи на посадах і роботах, указаних в трудовій книжці, становлять дискримінаційне поводження відноcно осіб, які здобули пільговий стаж на підприємствах, що наразі розташовані на непідконтрольній українській владі території, а отже за такого підходу позбавляються права на пенсійне забезпечення, передбаченого статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З урахування вищевикладеного, суд вважає, що дії відповідача, які за звичайних умов можуть бути цілком обґрунтованими, в особливій ситуації позивача є проявом непрямої дискримінації.

Крім того, хоча дії відповідача формально ґрунтуються на положеннях підзаконного нормативного акта та переслідують легітимну мету, в дослідженому випадку є явно непропорційними, тобто вчиненими без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Отже, такі дії в цій ситуації є явно непропорційними заявленій легітимній меті, а тому їх не можна вважати такими, що вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо, адже відповідач не врахував усі обставини, що мають значення для прийняття рішення, зокрема, обмежені можливості позивача надати належні документи для призначення йому пенсії.

Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає достатніми підстави для визнання протиправним та скасування спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 46 від 24 грудня 2021 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язання відповідача зарахувати до трудового (страхового) стажу позивача періоди його роботи з 17 травня 1989 року по 04 липня 1989 рік, з 05 липня 1989 року по 31 серпня 1989 року, з 28 грудня 1989 року по 20 квітня 1990 року з 08 червня 1992 року по 19 грудня 1993 рік, з 27 грудня 1993 року по 14 січня 1994 року, з 05 березня 1996 року по 31 липня 1997 року, з 01 серпня 1997 року по 06 вересня 1998 року, з 28 вересня 1998 року по 06 грудня 1998 року, з 07 грудня 1999 року по 05 липня 2000 року, з 06 липня 2000 року по 03 червня 2002 року, з 19 червня 2002 року по 18 липня 2002 року, з 27 грудня 2002 року по 05 лютого 2003 року, з 06 лютого 2003 року по 25 лютого 2003 року, з 26 лютого 2003 року по 16 червня 2003 року, з 17 червня 2003 року по 04 квітня 2004 року, з 05 квітня 2004 року по 03 травня 2004 року, з 04 травня 2004 року по 31 липня 2004 року, з 01.08.2004 року по 16 вересня 2004 року, з 17 вересня 2004 року по 01 січня 2005 року, з 02 січня 2005 року по 19 січня 2005 року, з 20 січня 2005 року по 07 листопада 2005 року, з 23 травня 2011 року по 03 липня 2011 року, з 04 липня 2011 року по 27 липня 2011 року, з 28 липня 2011 року по 23 січня 2012 року, з 24 січня 2012 року по 31 січня 2013 року, з 01 лютого 2013 року по 20 лютого 2013 року, з 21 лютого 2013 року по 22 вересня 2013 року, з 23 вересня 2013 року по 11 грудня 2013 року, з 12 грудня 2013 року по 10 січня 2014 року, з 11 січня 2014 року по 15 червня 2014 року, з 16 червня 2014 року по 25 квітня 2016 року, з 26 квітня 2016 року по 19 вересня 2019 року до пільгового стажу за Списком № 1, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також для зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 07 грудня 2021 року з урахуванням висновків суду.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 6-9, 77, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

. Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, 3, м. Слав`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 46 від 24 грудня 2021 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати періоди роботи з 17 травня 1989 року по 04 липня 1989 рік, з 05 липня 1989 року по 31 серпня 1989 року, з 28 грудня 1989 року по 20 квітня 1990 року з 08 червня 1992 року по 19 грудня 1993 рік, з 05 березня 1996 року по 31 липня 1997 року, з 01 серпня 1997 року по 06 вересня 1998 року, з 28 вересня 1998 року по 06 грудня 1998 року, з 07 грудня 1999 року по 05 липня 2000 року, з 06 липня 2000 року по 03 червня 2002 року, з 19 червня 2002 року по 18 липня 2002 року, з 27 грудня 2002 року по 05 лютого 2003 року, з 06 лютого 2003 року по 25 лютого 2003 року, з 26 лютого 2003 року по 16 червня 2003 року, з 17 червня 2003 року по 04 квітня 2004 року, з 05 квітня 2004 року по 03 травня 2004 року, з 04 травня 2004 року по 31 липня 2004 року, з 01.08.2004 року по 16 вересня 2004 року, з 17 вересня 2004 року по 01 січня 2005 року, з 02 січня 2005 року по 19 січня 2005 року, з 20 січня 2005 року по 07 листопада 2005 року, з 23 травня 2011 року по 03 липня 2011 року, з 04 липня 2011 року по 27 липня 2011 року, з 28 липня 2011 року по 23 січня 2012 року, з 24 січня 2012 року по 31 січня 2013 року, з 01 лютого 2013 року по 20 лютого 2013 року, з 21 лютого 2013 року по 22 вересня 2013 року, з 23 вересня 2013 року по 11 грудня 2013 року, з 12 грудня 2013 року по 10 січня 2014 року, з 11 січня 2014 року по 15 червня 2014 року, з 16 червня 2014 року по 25 квітня 2016 року, з 26 квітня 2016 року по 19 вересня 2019 року до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07 грудня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частин 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, 3, м. Слав`янськ, Донецька область, 84122, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова