Справа № 160/4983/21
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 квітня 2022 року

м. Київ

справа №160/4983/21

адміністративне провадження №К/990/7088/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів: Мацедонської В.Е., Кашпур О.В.,

перевірив касаційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Одинадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора, за участю третьої особи - Офісу Генерального прокурора, про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської обласної прокуратури, Одинадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора (далі - Одинадцята кадрова комісія), в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Одинадцятої кадрової комісії від 19 січня 2021 року №9 в частині неуспішного проходження ним атестації; визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 10 березня 2021 року №286к про звільнення його з посади заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 12 березня 2021 року; поновити на посаді заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області; у зв`язку з перейменуванням місцевих прокуратур і утворенням окружних прокуратур; зобов`язати Дніпропетровську обласну прокуратуру перевести його на аналогічну посаду до Нікопольської окружної прокуратури; скасувати запис у трудовій книжці позивача №28 про звільнення з посади, яку обіймав, на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру»; стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 13 березня 2021 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Одинадцятої кадрової комісії від 19 січня 2021 року №9 в частині неуспішного проходження ОСОБА_1 атестації. Визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 10 березня 2021 року №286к про звільнення позивача з посади заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на підставі пункту 9 частини першої статі 51 Закону України «Про прокуратуру» з 12 березня 2021 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в Нікопольській окружній прокуратурі. Стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 13 березня 2021 року по день фактичного поновлення на роботі в межах одного року. В іншій частині позову відмовлено.

18 лютого 2022 року Дніпропетровська обласна прокуратура повторно подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року. Заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить переглянути оскаржені судові рішення на підставі пунктів 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скасувати їх та відмовити в позові.

Вирішуючи питання поновлення строку на касаційне оскарження Суд вихлодить з наступного.

Відповідно до приписів частини третьої статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Враховуючи, що заявник касаційної скарги вперше звернувся до суду касаційної інстанції у встановлені процесуальним законом строки, а після повернення касаційної скарги не допустив надмірного зволікання, Суд вважає за можливе поновити строк на касаційне оскарження.

Предметом спору у цій справі є правомірність рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором за результатами співбесіди та звільнення його з цих підстав з органів прокуратури.

З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 «Касаційне провадження», зокрема щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі Дніпропетровська обласна прокуратура указала, що оскаржує судові рішення на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки питання щодо дискреційних повноважень кадрових комісій на прийняття рішень стосовно прокурорів потребує вирішенню шляхом формування відповідного висновку щодо застосування пунктів 9, 11, 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 19 вересня 2019 року №113-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" (далі - Закон №113-ІХ), Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17 жовтня 2019 року № 233 (далі - Порядок №233) та Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року №221 (далі - Порядок №221).

Вирішуючи питання відкриття касаційного оскарження з вказаної підстави, Суд виходить з наступного.

За приписами частини четвертої статті 328 КАС України оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 цієї норми КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду та який вплив такий висновок буде мати для вирішення спору по суті.

Разом з тим, посилавшись на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування положень пунктів 9, 11, 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону №113-ІХ, Порядку №233 та Порядку №221, прокуратура жодним чином не обґрунтувала їхнє неправильне застосування судами під час розгляду цієї справи, а лише послалася на обставини, що мають оціночний характер. Аргументи скарги в цій частині зводяться лише до загальних висловлювань щодо мети Закону №113-ІХ та необхідності кадрового перезавантаження органів прокуратури, з посиланням на критеріі, що мають оціночний характер і суб`єктивні чинники, що не є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Зміст оскаржуваних судових рішень свідчить про те, що вирішуючи спір, суди виходили з того, що рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути вмотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття. Тому відсутність у такому рішенні мотивів, за яких кадрова комісія дійшла висновку про неуспішне проходження атестації прокурором, є підставою для його скасування. На кадрові комісії покладено обов`язок обґрунтувати рішення про проходження або непроходження атестації прокурором в такий спосіб, щоб рішення достатнім чином містило мотиви, за яких його прийнято. Ураховуючи те, що оскаржуване рішення кадрової комісії не відповідало зазначеним вимогам, так як у ньому був лише формальний запис про обставини, які свідчать про невідповідність позивача критеріям доброчесності і це рішення не містило ні мотивів, ні обставин, з яких виходила комісія, приймаючи таке рішення, суди дійшли висновку про його необґрунтованість.

У касаційній скарзі відсутні вмотивовані аргументи на спростування зазначених висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Наступною підставою для перегляду оскаржуваних судових рішень заявник зазначив застосування судом апеляційної інстанції положень статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) без урахування висновку щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, сформованого у постановах Верховного Суду, ухвалених у справах №№ 640/18679/18, 804/958/16, 813/7911/14, 826/18134/14, 826/14554/18, 811/952/15, 9901/226/19, 826/5596/17, 816/584/17, 821/3736/15-а, П/811/1672/15, П/9901/101/18 та П/9901/1672/15 щодо поновлення позивача на рівнозначну посаду у новому органі, а не на попередній посаді.

Такі доводи заявника є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах відповідності висновків судів першої та апеляційної інстанції на предмет урахування ними висновків Верховного Суду, висловлених у наведених заявником касаційної скарги справах, щодо застосування положень статті 235 КЗпП України в частині визначення органу, в якому має бути поновлено прокурора, звільненого за відсутності законних підстав.

Інші зазначені Дніпропетровською обласною прокуратурою підстави касаційного оскарження відхиляються Верховним Судом через їхню необґрунтованість.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Поновити Дніпропетровській обласній прокуратурі строк на касаційне оскарження.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року у справі №160/4983/21 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Одинадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора, третя особа - Офіс Генерального прокурора, про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити певні дії.

3. Витребувати справу №160/4983/21 із Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

В.Е. Мацедонська