Справа № 160/2955/22
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2022 року Справа № 160/2955/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
08 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, в якій просить:
визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з 16.01.2016 року по 31.12.2017 рік та індексації грошового забезпечення з червня 2016 по жовтень 2017 року включно;
зобов`язати Департамент патрульної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з 16.01.2016 року по 31.12.2017 рік;
зобов`язати Департамент патрульної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з червня 2016 по жовтень 2017 року включно;
стягнути з Департаменту патрульної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати понесені ним на отримання правничої допомогу у цій справі.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 16 січня 2016 року в період проходження ним служби в патрульній поліції на посаді інспектора взводу №2 роти №4 батальйону№3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, Департаментом патрульної поліції України неправомірно було не виплачено грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 16.01.2016 року по 31.12.2017 рік та не проведено індексацію грошового забезпечення позивача.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними та незаконними позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
14 лютого 2022 року на адресу відповідача надіслано ухвалу про відкриття провадження разом із копією позовної заяви з додатками.
23 лютого 2022 року Департаментом патрульної поліції України отримано копію позовної заяви з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.
Протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття провадження, відповідач відзив на позовну заяву не надав, із заявами та клопотаннями на адресу суду не звертався.
Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи вищезазначене, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, з 16 січня 2016 року проходив службу в патрульній поліції на посаді інспектора взводу №2 роти №4 батальйону№3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.
31 грудня 2017 року ОСОБА_1 звільнений з органів поліції.
Відповідно до інформації щодо загальної кількості робочих змін (в тому числі кількості нічних змін), виданої за підписом тимчасово виконуючого обов`язки начальника управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, позивач в період з 16.01.2016 по 31.12.2016 відпрацював 78 денних та 79 нічних змін, з 01.01.2017 по 31.12.2017 - 79 денних та 74 нічних змін.
Згідно відомостей про грошове забезпечення ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, останньому було нараховано та виплачено у період з січня 2016 по грудень 2016 - 102 228,05 грн., з січня 2017 по грудень 2017 - 106,561,93 грн
Однак, при звільненні відповідачем не було виплачено позивачеві заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року включно та грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 16.01.2016 року по 31.12.2017 рік.
Під час детального розрахунку невиплаченої доплати за службу позивача у нічний час, проведеного відповідно до Додатку 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року №260 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», загальна сума боргу в період з січня 2016 року по грудень 2017 року становить 6099,71 грн.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними та незаконними, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду.
Даючи оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Щодо доплати за службу позивача у нічний час.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначено Законом України № 580-VIII від 02.07.2015 року «Про Національну поліцію».
За приписами п. 4 ч. 10 ст. 62 цього Закону визначено гарантії професійної діяльності поліцейського, за змістом яких поліцейський, зокрема, своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно - правових актів України.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» визначено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з п.3, п.5 цієї постанови передбачено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Згідно п. З розділу І Порядку та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України № 260 від 06.04.2016 року, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пунктом 11 розділу І вказаного Порядку визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.
Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.
Відповідно до п. 11 розділу II наведеного Порядку поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.
Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.
Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.
Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.
Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.
Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.
Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за період з січня 2016 по грудень 2017 позивач залучався в Управлінні патрульної поліції в Дніпропетровській області до служби у нічний час (153 нічні зміни), а отже, має право на доплату за службу в нічний час за вказаний період.
Разом з тим, будь-яких доказів виплати грошового забезпечення за проходження ОСОБА_1 служби у нічний час за вказаний період відповідачем до суду надано не було.
Враховуючи, що компенсація (грошове забезпечення) ОСОБА_1 за службу (роботу) в нічний час за період з 16.01.2016 року по 31.12.2017 рік не була нарахована та виплачена, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо індексації грошового забезпечення позивача, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Відповідно до ч. З ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.
До вказаної постанови внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.
В силу положень ч. 2 ст. 8 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.
З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами позивача про стягнення на його користь індексації грошового забезпечення за період перебування на посаді поліцейського з червня 2016 року по жовтень 2017 року.
Таким чином, суд приходить до висновку про зобов`язання Департаменту патрульної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з червня 2016 року по жовтень 2017 рік включно.
Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 2 статті 77 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку із чим розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник