Справа № 380/1123/22
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2022-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року справа №380/1123/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Рехліцький Р.Р.

розглянувши у письмовому провадженні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить:

визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 11.02.2021 року №Ф-2723-51 на суму 37788,74 грн.;

зобов`язати внести зміни до картки облікового рахунку (інтегрованої картки платника) шляхом усунення подвійного нарахування ЄСВ за період 2017-2020 роки.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 2007 року по теперішній час перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Балтом Україна», який як роботодавець сплачував за неї єдиний соціальний внесок. Вказує, що у 2017-2020 роках підприємницька діяльність нею не здійснювалась, інших доходів не отримувала. Окрім того, щодо державної реєстрації її як суб`єкта підприємницької діяльності зазначає, що в Єдиному державному реєстрі міститься відмітка про недійсність її свідоцтва про державну реєстрацію. Стверджує, що податковий орган не проводив перевірку стосовно неї, не витребовував бухгалтерських та інших документів.

У своїх запереченнях відповідач вказує, що в оскаржуваній вимозі відображена недоїмка позивача за 2017-2020 роки. Зазначає, що враховуючи обов`язок нарахування єдиного внеску до сплати навіть у разі відсутності доходу фізичні особи-підприємці зобов`язані сплатити до 09.02.2018 року за звітний 2017 рік 8448 грн. 00 коп. , за звітний 2018 рік 9828 грн. 72 коп., за звітний 2019 рік 11016 грн. 72 коп. У 2020 році мінімальний єдиний внесок за перший квартал складає 2078 грн. 12 коп. (4723 грн. * 22% *2 (січень і лютий); за другий квартал - 1039 грн. 06 коп. (червень); третій квартал 3178 грн. 12 коп.; четвертий квартал 2200 грн. 00 коп. Зазначає, що заборгованість позивача із сплати єдиного соціального внеску станом на 11.02.2021 року становить 37788 грн. 74 коп. Щодо зобов`язання внесення змін до картки облікового рахунку позивача вказує, що завданням адміністративного судочинства є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

24.01.2022 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 22.03.2022 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 07.04.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04.01.1994 року було проведено державну реєстрацію позивача та 31.12.2013 року включено до Єдиного державного реєстру відомостей про неї як фізичної особи-підприємця.

В матеріалах справи наявні довідки про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням №24-№27 від 16.11.2021 року, які підтверджують, що у 2017-2020 роках працювала у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Балтом Україна», отримувала заробітну плату, а також за неї кожного місяця роботодавцем сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, який наявний в матеріалах справи, товариством з обмеженою відповідальністю «Балтом Україна» протягом 2017-2020 років (січень 2017 року грудень 2020 року) за позивача її роботодавцем сплачувались страхові внески, зокрема, протягом 2017 року на суму 155737 грн. 17 коп.; протягом 2018 року 183628 грн. 60 коп.; протягом 2019 року 239733 грн. 63 коп.; протягом 2020 року 287195 грн. 00 коп.

Головним управлінням ДПС у Львівській області відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи податкових органів прийнято вимогу про сплату позивачем боргу (недоїмки) від 11.02.2021 року за №Ф-2723-51, відповідно до якої загальна сума боргу позивача як платника єдиного внеску з урахуванням штрафів, пені станом на 31.01.2021 року становить 37788 грн. 74 коп. (недоїмка - 37788 грн. 74 коп., штрафи - 0 грн. 00 коп., пеня - 0 грн. 00 коп.).

При цьому, як вбачається із заперечень відповідача вказана вимога була прийнята з урахуванням 2017-2020 років.

29.10.2021 року адвокат позивача звернулася до відповідача із адвокатським запитом, в якому просила надати інформацію чи надсилалась позивачу вимога про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2021 року №Ф-2723-51; надіслати рекомендованим листом вказану вимогу; надіслати копії документів, які підтверджують (спростовують) надсилання та вручення позивачу вказаної вимоги.

Відповідач листом №32171/6/13-01-13-03-09 від 09.11.2021 року повідомив її, що заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 31.01.2021 року становила 37788 грн. 74 коп. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є узгодженою та її 10.09.2021 року пред`явлено на примусове виконання до Залізничного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Станом на 09.11.2021 року сума заборгованості зі сплати єдиного внеску позивача не змінилась.

Не погодившись з наведеною вимогою про сплату боргу (недоїмки) позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.

Змістом спірних правовідносин є вимога Головного управління ДПС у Львівській області від 11.02.2021 року за №Ф-2723-51 про сплату боргу (недоїмки).

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як передбачено в абзаці першому п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Згідно із абзацом третім п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Абзацом другим цієї ж норми встановлено, що у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом є недоїмкою (п.6 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI).

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Аналіз вищенаведених норм права вказує, що необхідною умовою для сплати фізичною особою-підприємцем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є здійснення такою особою підприємницької діяльності, при цьому, неотримання доходу від такої діяльності, у відповідності до п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI, не дає підстав для звільнення від сплати єдиного внеску.

Разом з тим, у відповідності до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у даному випадку судом береться до уваги правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.12.2019 року у справі №440/2149/19, відповідно до якого «особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем».

Судом встановлено, що з 04.01.1994 року позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому, як вбачається із витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у період, за який позивачу контролюючим органом було нараховано борг зі сплати єдиного внеску (2017-2020 роки), страхові внески за неї сплачувались товариством з обмеженою відповідальністю «Балтом Україна» як її роботодавцем.

Вказане також підтверджується довідками про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, які позивач долучила до матеріалів справи.

Окрім того, судом береться до уваги також інформація, яка міститься у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого свідоцтво про державну реєстрацію позивача як фізичної особи-підприємця є недійсним.

Беручи до уваги встановлені обставини та правовий висновок Верховного Суду зроблений у постанові від 04.12.2019 року у справі №440/2149/19, суд вважає, що нарахування відповідачем недоїмки по сплаті єдиного внеску зазначеної у спірній вимозі за період з 2017 по 2020 роки є протиправним, оскільки позивач у цей період перебувала у трудових відносинах, на підставі чого роботодавцем за неї сплачувався єдиний страховий внесок.

Відтак, суд вважає, що вказана вимога підлягає скасуванню.

При цьому, інші доводи відповідача спростовуються викладеними обставинами.

Що стосується позовних вимог щодо внесення змін до картки облікового рахунку позивача (інтегрованої картки платника) шляхом усунення подвійного нарахування ЄСВ за період 2017-2020 роки.

Враховуючи, що чинним законодавством не передбачено можливості виключення з інтегрованої картки платника вказаних відомостей у зв`язку із скасуванням вимоги про сплату боргу (недоїмки) суд вважає, що позивачем обрано вірний спосіб захисту у даних правовідносинах, а тому відповідача слід зобов`язати виключити з інтегрованої картки позивача відомості щодо боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування передбаченого вимогою від 11.02.2021 року за №Ф-2723-51.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана вимога Головного управління ДПС у Львівській області від 11.02.2021 року за №Ф-2723-51 не відповідає критерію правомірності, передбаченому п.1 ч.2 ст.2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.

Як наслідок, підлягають задоволенню також вимоги щодо зобов`язання відповідача внести зміни до картки облікового рахунку (інтегрованої картки платника) шляхом виключення боргу позивача з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування передбаченого вимогою від 11.02.2021 року за №Ф-2723-51.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску прийняту Головним управлінням ДПС України у Львівській області від 11.02.2021 року №Ф-2723-51.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Львівській області (адреса: м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) внести зміни до картки облікового рахунку (інтегрованої картки платника) ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом усунення подвійного нарахування (виключення боргу) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 2017-2020 роки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (адреса: м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Я.Мартинюк