Справа № 127/21653/21
Суддя: Бессараб Н. М.
Дата ухвалення: 2022-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/52/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.04.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, у якому просила суд: поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності; визнати дії інспектора 1 батальону 2 роти 2 взводу УПП у Вінницькій області капрала поліції Черниша Є.І. протиправними; визнати протиправною та скасувати постанову № ЕГА 155013 від 09.02.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваною постановою від 09.02.2021 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладено штраф в розмірі 255,00 грн. В даній постанові вказано, що 09.02.2021 ОСОБА_1 перебувала в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Литвиненка, 24А, без засобів індивідуального захисту, маски чи респіратора, що закривають ніс та рот під час дії карантину. З вказаною постановою позивач не погоджується та вважає її незаконною, оскільки винесена з істотним порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що є підставами для її скасування та закриття провадження у справі. Зокрема, постанова на місці не виносилась та, відповідно, її копію позивачу вручено не було, хоча, як вбачається із копії постанови, отриманої у ДВС, у ній зазначено, що ОСОБА_1 від підпису відмовилась, що не відповідає дійсності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі за обставин, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив, просила позов задовольнити.

Представник відповідача до суду не з`явився, хоча був повідомлений судом належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує позовні вимоги та просить відмовити в задоволенні позову, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши та матеріали справи, судом встановлено наступне.

09.02.2021 інспектором 1 батальону 2 роти 2 взводу УПП у Вінницькій області капралом поліції Чернишом Є.І. було винесено постанову №ЕГА 155013 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, якою накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Згідно із вказаною вище постановою відповідача у справі про адміністративне правопорушення, позивач ОСОБА_1 , 09.02.2021 о 14 год. 09 хв., знаходячись у приміщенні магазину «Фруктова лавка», розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Литвиненка, 24А, перебувала без засобів індивідуального захисту, маски чи респіратора, що закривають ніс та рот, у т.ч. виготовлених самостійно, у зв`язку з чим зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. (а.с. 17).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні проти епідеміологічні заходи, а саме забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Частиною ч. 2 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, що тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ст.ст. 251, 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з положень ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі статтею 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, у тому числі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що відповідач всупереч вимогам ст. 77 КАС України будь-яких належних доказів винуватості позивачки у вчиненні нею правопорушення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП суду не надав. У відзиві відповідача також відсутнє посилання на відповідні конкретні докази.

Суд не бере до уваги як доказ постанову у справі про адміністративне правопорушення від 09.02.2021 щодо ОСОБА_1 , оскільки зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

З урахуванням вказаного, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, а тому постанову №ЕГА 155013 від 09.02.2021, винесену інспектором 1 батальону 2 роти 2 взводу УПП у Вінницькій області капралом поліції Чернишом Є.І., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП слід визнати протиправною та скасувати, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП - закрити.

Разом з тим, підстав для визнання дій інспектора 1 батальону 2 роти 2 взводу УПП у Вінницькій області капрала поліції Черниша Є.І. протиправними судом не встановлено. Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Оцінюючи наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду, суд виходить з наступного.

Під поважними причинами пропуску строку звернення до суду із позовом визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (ч. 3 цієї статті).

Зі змісту постанови серії ЕГА №155013 від 09.02.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, слідує, що копія такої в момент її винесення не була вручена ОСОБА_1 .

Відмова особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в наданні пояснень, підписання складених документів про вчинене правопорушення, є правом, а не обов`язком такої особи; реалізація особою свого права не може слугувати перешкодою в доступі їй до правосуддя.

На підтвердження скерування та отримання адресатом спірної постанови відповідач надав суду копію фіскального чеку AT «Укрпошта» від 10.02.2021 та копію списку поштових відправлень №8, відповідно до якого ОСОБА_1 направлено рекомендований лист за адресою: АДРЕСА_1 , номер відправлення 500. Згідно з даними перевірки руху поштового відправлення, отриманих із сайту AT «Укрпошта», відправлення №500 вручено 19.02.2021 особисто за вищевказаною адресою.

Крім того, обставина вручення поштового відправлення ОСОБА_1 підтверджується відповіддю Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» за №1853-Н-093-В від 17.09.2021.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку врегульовано Правилами надання поштового зв`язку, затв. постановою КМ України № 270 від 05.03.2009.

Відповідно до п. 11 цих Правил поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Згідно з п. 105 вказаних Правил одержання реєстрованого поштового відправлення, грошових коштів за поштовим переказом здійснюється за умови пред`явлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, визначених законодавством. У разі отримання рекомендованого поштового відправлення одержувач власноруч зазначає прізвище та ставить свій підпис в книзі (на окремому аркуші) встановленого зразка. У разі отримання інших реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів одержувач заповнює відповідний бланк повідомлення: зазначає найменування, серію та номер пред`явленого документа, дату одержання та ставить свій підпис.

Під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище (п.106 згаданих Правил).

Таким чином, доказом на підтвердження отримання особою реєстрованого поштового відправлення (рекомендованого листа) є повідомлення про вручення такого поштового відправлення з власноручним підписом одержувача, зазначенням його прізвища і ініціалів та дати вручення поштового відправлення.

В свою чергу надана копія фіскального чеку AT «Укрпошта» є розрахунковим документом.

Відповідно до п.1 вказаних Правил розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Отже, фіскальний чек не є доказом вручення адресатові скерованої кореспонденції.

Відповідно до п. 61 наведених Правил у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Оскільки відправником кореспонденції не складався опис вкладення у цінний лист, тому достеменно установити факт направлення саме копії спірної постанови на адресу позивача є неможливим.

Водночас, відстеження пересилання поштових відправлень на офіційному веб-сайті УДППЗ «Укрпошта» не є достовірними відомостями про надсилання/вручення поштових відправлень, з вищевикладених мотивів.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини і надані документи, суд приходить до висновку про те, що доказів своєчасного отримання позивачем копії спірної постанови матеріали справи не містять.

На наявній у справі копії постанови серії ЕГА №155013 від 09.02.2021 відсутня відмітка про скерування поштою її копії на адресу позивача.

За наведених обставин суд вважає, що позивачка дізналась про наявність спірної постанови лише після відповідного звернення до органу державної виконавчої служби, що слід вважати поважними причинами пропуску строку звернення до суду, тому слід поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 9, 44-3, 221, 222, 247, 251, 258, 280 КУпАП, ст. ст. 6, 9, 72-77, 79, 90, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову №ЕГА 155013 від 09.02.2021, винесену інспектором 1 батальону 2 роти 2 взводу УПП у Вінницькій області капралом поліції Чернишом Є.І., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: