Справа № 400/7566/21
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2022-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2022 р.м.ОдесаСправа № 400/7566/21
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Турецької І. О.,

суддів - Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-ТЕП» до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

06 вересня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес-ТЕП»(далі - ТОВ «Бізнес-ТЕП»), звернулось до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі - ГУ ДПС у Миколаївській області), Державної податкової служби України (далі - ДПС України), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) ГУ ДПС у Миколаївській області №2911390/42180404 від 28.07.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної №210 від 28.05.2021;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №210 від 28.05.2021.

Також позивач просив стягнути судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу.

Обґрунтовуючи вимоги платник податків указував, що в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН в якості підстави, містилося лише посилання на відповідність пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, але не вказано, які конкретно документи слід надати для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Водночас, позивач указує, що ним надано усі документи, які підтверджують законність і економічну обґрунтованість господарської операції за результатом якої складено податкову накладну №210 від 28.05.2021.

На думку позивача, спірне рішення містить лише загальний перелік документів, передбачений формою такого рішення, однак не містить конкретного переліку документів, які не надані ТОВ «Бізнес-ТЕП», що було підставою для відмови в реєстрації податкової накладної.

Отже, як вважає ТОВ «Бізнес-ТЕП», оскаржуване рішення не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії та породжує його неоднозначне трактування, що у свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позов ТОВ «Бізнес-ТЕП» задоволено.

Суд визнав протиправним та скасував спірне рішення, зобов`язавши ДПС України зареєструвати податкову накладну №210 від 28.05.2021 в ЄРПН.

Також суд стягнув з ГУ ДПС у Миколаївській області та ДПС України на користь позивача по 1135 грн. сплаченого судового збору з кожного суб`єкта владних повноважень, а також по 250 грн. витрат на правничу допомогу.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції вказав, що у спірному рішенні суб`єкт владних повноважень не зазначив, які саме документи не надано позивачем, з того загального переліку документів, що містить форма цього рішення.

Суд першої інстанції звернув увагу, що в матеріалах справи наявні пояснення та перелік документів, які були надані позивачем на виконання рішення суб`єкта владних повноважень про зупинення реєстрації податкової накладної.

Далі, суд першої інстанції акцентував увагу на тому, що надані платником податків документи на підтвердження здійснення господарської операції, були достатніми для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а відсутність копії документів щодо зберігання (гаражування) транспортних засобів, не впливає, на думку суду, на реальність господарської операції.

Отож, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо зобов`язальної частини позову суд першої інстанції вважав, що платником податків надано усі необхідні документи для реєстрації податкової накладної, а тому задля того, щоб спір між сторонами був вирішений остаточно, слід зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну в ЄРПН.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд першої інстанції, керуючись вимогами статей 134, 139 КАС України, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь ТОВ «Бізнес-ТЕП» судового збору по 1 135 грн. з кожного.

До того ж, враховуючи незначний обсяг матеріалів справи, співмірність зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, ціною позову та значенням справи для сторін, суд першої інстанції вважав достатнім стягнення з відповідачів на користь ТОВ «Бізнес-ТЕП» витрат на правову допомогу в сумі 500 грн. з кожного.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ГУ ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування своєї позиції скаржник указує такі ключові підстави.

По-перше, на думку скаржника, позивач, виступаючи продавцем транспортного засобу по договору купівлі-продажу, за результатом реалізації якого сформовано спірну податкову накладну, не мав права власності на такий транспортний засіб, який був проданий іншій юридичній особі. Отже, як вважає контролюючий орган, позивач не мав права виступати продавцем транспортного засобу за договором купівлі-продажу третій особі та, відповідно, не мав права на виписку та реєстрацію податкової накладної за такою господарською операцією.

По-друге, на переконання скаржника, посилання суду першої інстанції на невизначення податковим органом у квитанції документів, які слід надати на розгляд Комісії, суперечить вимогам чинного законодавства щодо обов`язку платника податку надати повний перелік документів, які зазначаються у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної.

По-третє, контролюючий орган указує, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Бізнес-Теп» встановлено порушення цим підприємством обов`язку реєстрації податкових накладних на загальну суму ПДВ 12 036 360 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення з ПДВ на аналогічну суму, а також завищення податкового зобов`язання з ПДВ на суму 2 873 783 грн.

По - четверте, скаржник вважає, що відсутні правові підстави для зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію спірної податкової накладної, оскільки контролюючий орган зобов`язаний провести повторну перевірку усіх документів, наданих позивачем.

Останнє на чому зупинив свою увагу скаржник це те, що судом першої інстанції необґрунтовано стягнуто витрати позивача на правничу допомогу, оскільки останнім не надано доказів, що такі послуги дійсно надані.

ТОВ «Бізнес-Теп» не скористалось правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Стаття 311 КАС України надає право суду апеляційної інстанції розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

Основним видом економічної діяльності ТОВ «Бізнес-Теп`є торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами.

29 грудня 2020 року між компанією «GAUGTOUT s.r.o.», створеною та діючою згідно законодавства Чеської Республіки (Продавець) та ТОВ «Бізнес-Теп» (Покупець) укладений контракт №21/20-СА/BZ.

Згідно умов даного контракту, Продавець зобов`язується поставити, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити згідно інвойсом автомобілі легкові та бувші у використанні, вантажні автомобілі та сідельні тягачі нові та бувші у використанні, мікроавтобуси та автобуси нові та бувші у використанні, спеціальну будівельну техніку нову та бувшу у використанні, спеціальну сільськогосподарську техніку нову та бувшу у використанні, нові та бувші у використанні мотоцикли та квадроцикли.

На виконання умов даного контракту, компанія «GAUGTOUT s.r.o.», окрім інших транспортних засобів, поставила ТОВ «Бізнес-Теп» бувший у використанні сідельний тягач, марки DAF, модель XF105.460, ідентифікаційний номер XLRTE47MS0E909163, 2011 року виготовлення.

28 травня 2021 року між ТОВ «Бізнес-Теп» (Продавець) та ТОВ «ЗОРЯ» (Покупець) укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу №467/21. Згідно умов даного договору, Продавець продає бувший у використанні сідельний тягач, марки DAF, модель XF105.460, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2011 року виготовлення. Ціна транспортного засобу за домовленістю сторін складає 170 000 грн. в тому числі ПДВ - 28 333,33 грн.

У зв`язку з продажем даного транспортного засобу, позивач склав та направив на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №210 від 28.05.2021 на суму 170 000грн., в тому числі ПДВ 28 333,33 грн.

09.06.2021 позивач отримав квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної, оскільки платник податків відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податків. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

26.07.2021 позивач надав пояснення, з наступними документами:

- контракт від 29.12.2020№21/20-СА/BZ;

- інвойс від 04.04.2021;

- вантажно-митну декларацію від 09.04.2021 на підтвердження придбання товару;

- договір купівлі-продажу транспортного засобу №467/21 від 28.05.2021;

- видаткову накладну №671 від 28.05.2021;

- акт прийому-передачі №467/21 від 28.05.2021;

- платіжне доручення № 2264 від 31.05.2021;

- копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу;

- довіреність №69/2 від 28.05.2021;

- оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 на підтвердження факту реалізації товару.

28.07.2021 позивач отримав рішення № 2911390/42180404 про відмову в реєстрації податкової накладної, у зв`язку з тим, що не надано копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження та розвантаження продукції, складських документів, рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів, накладних. У додатковій інформації зазначено, що платником не надано копії документів щодо зберігання (гаражування) транспортних засобів.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач дотримався строків звернення, що встановлені частиною 2 статті 122 КАС України.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

У доводах апеляційної скарги представник ГУ ДПС в Одеській області вважає, що посилання суду першої інстанції на невизначення податковим органом у квитанції документів, які слід надати на розгляд Комісії, суперечить визначеним вимогам чинного законодавства щодо встановленого переліку обов`язкової інформації, яка зазначається у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної.

Відповідаючи на даний довід апеляції колегія суддів застосовує такі правові норми.

Пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлює, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На час виникнення та розвитку спірних, у цій справі, правовідносин, діє постанова Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Дана постанова містить Критерії ризиковості платника податку на додану вартість (додаток 1).

Відповідно до п.8 цих Критеріїв підставою для зупинення реєстрації розрахунку коригування є наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Наказом Міністерства фінансів України №520 від 12 грудня 2019 року затверджений «Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Порядок №520).

Так, відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Ураховуючи викладені норми законодавства, колегія суддів вважає, що контролюючий орган, зупиняючи реєстрацію податкової накладної повинен не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний, але не вичерпний перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

Однак, ГУ ДПС у Миколаївській області, зупиняючи реєстрацію податкової накладної та в подальшому, приймаючи рішення про відмову в її реєстрації, не вказала платнику податку, які саме документи необхідно йому надати для того, щоб реєстрація податкової накладної в ЄРПН відбулася.

Контролюючим органом у квитанції, згідно якої податкову накладну прийнято, але реєстрацію її зупинено,неконкретизований перелік документів, що поставило платника податків у стан правової невизначеності та позбавило можливості надати контролюючому органу необхідний, в розумінні суб`єкта владних повноважень, пакет документів.

Верховний Суд у постанові від 02 квітня 2019 року (справа №822/1878/18) дійшов висновку, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Також у постановах від 04 грудня 2018 року (справа №821/1173/17) та від 09 липня 2019 року (справа №140/2093/18) Верховний Суд вказував, що відсутність в оскаржуваних рішеннях мотивів їх прийняття позбавляє взагалі можливості позивача навести аргументи щодо їх неправомірності за виключенням того, що акт індивідуальної дії не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості. Проте саме невідповідність акту індивідуальної дії вимогам обґрунтованості та вмотивованості призводить до його протиправності.

Посилання контролюючого органу в спірному рішенні на те, що платником податків не надано копії документів щодо зберігання (гаражування) транспортних засобів не приймається судом апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Контролюючий орган, зупиняючи реєстрацію податкової накладної, не навів такі документи у своєму переліку для того щоб позивач міг їх надати. Натомість, суб`єкт владних повноважень вказав, що необхідно надати копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Тому, позивач і надав документи, які вважав достатніми для прийняття позитивного для нього рішення.

Аналізуючи доводи скаржника про те, що ТОВ «Бізнес-Теп» не мало права власності на такий транспортний засіб, який був проданий іншій юридичній особі ТОВ «ЗОРЯ», а тому не мало права виступати Продавцем транспортного засобу та, відповідно, не мало права на виписку та реєстрацію податкової накладної за такою господарською операцією, колегія суддів виходить з такого.

Як свідчать обставини справи, які не заперечуються і контролюючим органом в апеляційній скарзі, ТОВ «Бізнес-Теп» уклало з юридичною особою, яка не є резидентом України - компанією «GAUGTOUT s.r.o.» контракт на придбання вказаного вище транспортного засобу. На виконання умов контракту, компанія нерезидент поставила, а позивач прийняв та оплатив товар згідно інвойсу.

На митному пункті пропуску Галицька митниця, позивач отримував транспортний засіб, подавав від свого імені вантажно-митну декларацію та після сплати митних платежів отримував транзитні номерні знаки. У подальшому ТОВ «Бізнес-Теп» укладало договори купівлі-продажу з третіми особами - покупцями резидентами України, яким, відповідно до умов договору, продавав такий транспортний засіб.

У свою чергу, покупець, на підставі договору купівлі-продажу, платіжного доручення про сплату коштів за автомобіль, акту прийому передачі здійснював державну реєстрацію транспортного засобу на своє ім`я, що є першою реєстрацією транспортного засобу на території України.

У зв`язку з викладеними обставинами, колегія суддів вважає, що позивач мав право на виписку та реєстрацію податкової накладної за такою господарською операцією, оскільки позивач, на підставі контракту, придбав відповідний транспортний засіб та, розмитнивши його, ввіз на територію України для подальшої реалізації.

Посилання апелянта у скарзі на проведення контролюючим органом документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Бізнес-Теп», за результатами якої встановлено порушення цим підприємством обов`язку щодо реєстрації податкових накладних на суму ПДВ 12 036 360 грн., не має правового значення для вирішення даної справи, де вирішується правомірність відмови в реєстрації конкретної податкової накладної.

Наслідком проведення такої перевірки для підприємства може бути накладення на нього відповідних штрафних санкцій.

Досліджуючи рішення суду першої інстанції, в частині обов`язку зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №210 від 28.05.2021, у розрізі доводів скаржника, колегія суддів установила таке.

Згідно з пунктами 2, 4, 10 частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, враховуючи, що підприємство надало усі наявні у нього документи для реєстрації податкової накладної, є цілком правомірним рішення суду про обов`язок контролюючого органу провести реєстрацію спірної податкової накладної.

Інших доводів, з боку скаржника, які б могли свідчити про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, апеляційна скарга не містить.

В апеляції скаржник також вважає необґрунтованим стягнення витрат позивача на правничу допомогу, оскільки останнім не надано доказів, що такі послуги дійсно надані.

З таким доводом погодитись неможливо, оскільки ТОВ «Бізнес-Теп», на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, надало договір про надання правової допомоги №13-04/21 від 01.04.2021 та акт виконаних робіт від 20.08.2021, в якому деталізовано вид наданої послуги за цією справою та її ціна (а.с.35-37).

У свою чергу, суд першої інстанції, проаналізувавши складність справи та виконані адвокатом роботи щодо підготовки матеріалів, правомірно зменшив відповідну суму, вирішивши стягнути по 500 грн. з кожного відповідача.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є всі підстави, відповідно до статті 316 КАС України, для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

За результатами апеляційного перегляду справи, розподіл судових витрат не проводиться.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області- залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-ТЕП» до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 19.04.2022.