Справа № 480/7238/21
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2022 року Справа № 480/7238/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/7238/21 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області (далі - позивач, ГУ ДПС у Сумській області) до дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» (далі - відповідач-1, ДП «Завод ОББВТ»), товариства з обмеженою відповідальністю «БРУХТПОСТАЧ» (далі - відповідач-2, ТОВ «БРУХТПОСТАЧ») про:

- визнання недійсним договору № 79/9-85-18 від 18.06.2018, укладеного між ДП «Завод ОББВТ» та ТОВ «БРУХТПОСТАЧ»;

- стягнення з ДП «Завод ОББВТ» в доход держави одержаної податкової вигоди, отриманої у зв`язку з відображенням у бухгалтерському обліку господарської операції з придбання металобрухту по договору № 79/9-85-18 від 18.06.2018, у розмірі 22 220 408, 65 грн.;

- стягнення з ТОВ «БРУХТПОСТАЧ» в доход держави коштів, отриманих по договору № 79/9-85-18 від 18.06.2018, у розмірі 19 427 219, 26 грн.,

У С Т А Н О В И В:

І. Позиція позивача

За результатами документальної планової виїзної перевірки, згідно з актом № 330/18-28-05-02/30991664/34 від 18.12.2019, ГУ ДПС у Сумській області встановлено, що ДП «Завод ОББВТ» відобразило у бухгалтерському обліку господарську операцію з ТОВ «БРУХТПОСТАЧ» по постачанню металобрухту на загальну суму 22 240 408, 65 грн. згідно з договором № 79/9-85-18 від 18.06.2018.

На виконання вказаного договору, складені специфікації, видаткові накладні, акти прийому-здачі, акти чорних металів, товарно-транспортні накладні, якими оформлено постачання брухту сталевого видів 1, 2, 3, 501 у загальній кількості 3 138, 94 т. на суму 22 240 408, 65 грн. В той же час, на думку позивача, фактичні обставини оформлення постачання металобрухту та відображення цього правочину у бухгалтерському обліку відповідача-1, свідчать про відсутність реального товарного характеру спірного договору.

Таких висновків ГУ ДПС у Сумській області дійшло у зв`язку з тим, що за наявною податковою інформацією, ТОВ «БРУХТПОСТАЧ» не мало можливості здійснювати заготівлю та переробку металобрухту, так само, як і зберігання ТМЦ за адресою: м. Суми, вул. Воєводіна, 27, а також, враховуючи відсутність обладнання, яке повинно мати спеціалізоване підприємство, та відсутність інформації щодо законності джерел походження металобрухту, який визначений предметом договору.

На переконання позивача, враховуючи те, що перевіркою не підтверджено виконання договору № 79/9-85-18 від 18.06.2018 стосовно врахування реального часу здійснення операції, місцезнаходження майна, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення постачання, цей договір, відповідно до п.п. 1, 5 ст. 203, п. 1 ст. 215 та ч. 1 чт. 216 Цивільного кодексу України, є недійсним та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

За наведених обставин, ГУ ДПС у Сумській області вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

ІІ. Заперечення відповідачів

Не погоджуючись з позовними вимогами, у відзиві (т. 1 а.с. 109-112) ДП «Завод ОББВТ» зазначило, що обґрунтовуючи позов, ГУ ДПС у Сумській області посилається на документальну планову виїзну перевірку, за результатами якої складений акт № 330/18-28-05-02/30991664/34 від 18.12.2019. Згідно з цим актом, позивач дійшов висновку про отримання відповідачем-1 товару безоплатно з невідомого джерела, а не від контрагентів, з якими проводились господарські операції, що відображались у бухгалтерському обліку. Таких висновків податковий орган дійшов на підставі даних та інформації, зокрема, на актах про неможливість проведення перевірки контрагентів-постачальників по ланцюгу постачання, довідках про відсутність підприємств за місцезнаходженням, поясненнях осіб, які надавались під час розслідування кримінальних проваджень.

На підставі вказаних висновків, ГУ ДПС у Сумській області 21.01.2020 прийняло податкове повідомлення-рішення про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 119 823 688, 00 грн. Проте, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 по справі № 480/2680/20, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2021, згадане податкове повідомлення-рішення визнано протиправним та скасовано.

Як під час проведення перевірки, так і під час розгляду справи № 480/2680/20, ДП «Завод ОББВТ» на підтвердження товарності та реальності господарської операції по придбанню металобрухту у ТОВ «БРУХТПОСТАЧ», надавало договори, видаткові, товарно-транспортні накладні, матеріально-здавальні акти, рахунки-фактури, платіжні доручення, прибуткові ордери та інші документи, на підставі яких ця операція була відображена у бухгалтерському та податковому обліках.

ДП «Завод ОББВТ» звернуло увагу на те, що позивач ні в акті перевірки, ні у позовній заяві не навів переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідченої вказаними документами, а також, не надав доказів на підтвердження того, що відомості, зазначені в цих документах, є неповними, недостовірними та (або) суперечливими.

Крім того, відповідач-1 зауважив на тому, що під час розгляду Господарським судом Сумської області справи № 920/1134/19, з`ясовувались обставини здійснення господарської операції по поставці металобрухту та досліджувались первинні документи, складені на підтвердження її здійснення, які за своєю формою та змістом відповідають встановленим вимогам, розкривають зміст господарської операції, підтверджують рух активів, зміни у власному капіталі та отримання реального результату.

З огляду на зазначене, ДП «Завод ОББВТ» вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

ТОВ «БРУХТПОСТАЧ» відзиву на позовну заяву не подало, своїх зауважень щодо позовних вимог не висловило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 27.08.2021, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/7238/21, підготовче засідання призначено на 28.10.2021 о 10 год. 00 хв., встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалами суду від 28.10.2021, строк розгляду справи у підготовчому провадженні продовжено на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 23.11.2021 об 11 год. 50 хв. Ухвалою суду від 23.11.2021, у зв`язку з неприбуттям представників відповідачів, підготовче засідання відкладено на 13.12.2021 об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 13.12.2021, підготовче засідання відкладено на 18.01.2022 о 10 год. 00 хв., участь у підготовчому засіданні представників відповідачів, визнана обов`язковою.

Ухвалою суду від 18.01.2022, занесеною до протоколу, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 11 год. 30 хв. 26.01.2022.

Ухвалою суду від 26.01.2022, на підставі клопотання представника позивача, підготовче засідання відкладено на 09.02.2022 об 11 год. 00 хв.

Ухвалами суду від 09.02.2022, у задоволенні клопотання ГУ ДПС у Сумській області про виклик в судове засідання для допиту в якості свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено, підготовче провадження у справі № 480/7238/21 закрито, справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 23.02.2022 о 10 год. 00 хв.

В судове засідання 23.02.2022 сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи не прибули, про причини неприбуття суд не повідомили. При цьому, через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про виклик в судове засідання для допиту в якості свідка ОСОБА_1 . Беручи до уваги те, що ухвалами суду від 09.02.2022 у виклику вказаної особи для допиту в якості свідка було відмовлено, а підготовче провадження у справі № 480/7238/21 закрито, клопотання ГУ ДПС у Сумській області про виклик свідка від 23.02.2022 не підлягає розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Частиною 9 цієї статті встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Таким чином, з огляду на наведене, фіксування судового засідання по справі не здійснювалось, справа розглянута в письмовому провадженні.

IV. Обставини справи

Відповідно до акту № 330/18-28-05-02/30991664/34 від 18.12.2019 про результати документальної планової виїзної перевірки, ГУ ДПС у Сумській області дійшло висновку про порушення податкового законодавства ДП «Завод ОББВТ», зокрема, у зв`язку з відображенням у податковому обліку господарської операції по придбанню металобрухту у ТОВ «БРУХТПОСТАЧ» відповідно до договору № 79/9-85-18 від 18.06.2018.

На підставі вказаних висновків, позивачем прийняті податкові повідомлення-рішення, які рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 по справі № 480/2680/20, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2021, визнані протиправними та скасовані.

Як убачається зі змісту рішень, висновків про наявність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень, суд дійшов у зв`язку з тим, що докази нереальності чи фіктивності господарської операції по придбання металобрухту у ТОВ «БРУХТПОСТАЧ» податковим органом не надані, а фактичне здійснення операції підтверджено належним чином складеними первинними документами бухгалтерського обліку, які відображають її зміст.

В той же час, на думку ГУ ДПС у Сумській області, оскільки актом перевірки та іншими документами виконання спірного договору не підтверджується стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, виробничо-складських приміщень та іншого майна, яке економічно необхідне для виконання такого об`єму постачання, а також, враховуючи те, що внаслідок оформлення згаданої господарської операції, ДП «Завод ОББВТ» занизило об`єкт оподаткування податком на прибуток на загальну суму 22 220 409, 00 грн., договір № 79/9-85-18 від 18.06.2018 є таким, що суперечить інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та не створює юридичних наслідків, крім тих, які пов`язані з його недійсністю.

Такими юридичними наслідками недійсності договору № 79/9-85-18 від 18.06.2018, позивач визначає стягнення з ДП «Завод ОББВТ» в доход держави 22 220 408, 65 грн. податкової вигоди, отриманої внаслідок відображення у бухгалтерському обліку господарської операції по придбанню металобрухту, а також, стягнення з ТОВ «БРУХТПОСТАЧ» в доход держави коштів, отриманих по згаданому договору у розмірі 19 427 219, 26 грн.

V. Норми права які регулюють спірні правовідносини та їх застосування

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначаються Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункту 20.1.30 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюванних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

Згідно з частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

На виконання частин першої та п`ятої статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина 1 статті 216 ЦК України).

Правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок або вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, визначені нормами статті 228 ЦК України. Відповідно до цих норм, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави (частина 3 статті 228 ЦК України).

Отже зміст наведених норм свідчить про те, що законодавець відокремив порушення публічного порядку, інтересів держави і суспільства, його моральних засад від інших підстав нікчемності правочинів та передбачив наявність умислу сторін (сторони) на незаконний результат, а також суперечність його публічно-правовим актам держави.

VI. Висновки суду щодо доводів сторін та вирішення спору

Обґрунтовуючи недійсність договору № 79/9-85-18 від 18.06.2018 та наявність підстав для стягнення з відповідачів коштів в доход держави, ГУ ДПС у Сумській області зазначає про те, що згаданий правочин суперечить інтересам держави і суспільства, є безтоварним та фактично здійснювався з метою отримання податкової вигоди у вигляді зменшення об`єкту оподаткування податком на прибуток, що в свою чергу, призвело до втрат дохідної частини державного бюджету.

Втім, дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд не може погодитись з указаними доводами позивача, з огляду на таке.

Встановлюючи правовий наслідок правочину, який вчинено без додержання вимоги щодо відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, частина третя статті 208 ЦК України, так само, як і інші правові норми, не визначають ознаки такого правочину. До кола таких правочинів належать, зокрема правочини, які вчинені з метою ухилення від оподаткування, отримання незаконної податкової вигоди (наприклад, у вигляді податкового кредиту). При цьому, на виконання приписів частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення перед судом факту вчинення правочину саме з такою метою, покладено на позивача.

Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права, викладені і у постанові Верховного Суду від 14.02.2020 по справі № 640/18643/18.

Як уже зазначалось, зміст норм, які регулюють спірні правовідносини, свідчить про те, що законодавець відокремив порушення публічного порядку, інтересів держави і суспільства, його моральних засад, від інших підстав нікчемності правочинів та передбачив наявність умислу сторін (сторони) на незаконний результат, а також суперечність його публічно-правовим актам держави.

При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина сторін чи однієї зі сторін, яка виражається в намірі вчинити правочин, порушуючи публічний порядок або інтереси держави і суспільства, його моральні засади. З огляду на приписи частини 1 статті 62 Конституції України, така вина повинна бути встановлена вироком суду, постановленим у кримінальній справі.

Аналогічні висновки щодо застосування норм статті 228 ЦК України, викладені і у постанові Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 2а-12868/12/2670.

У цій справі судом встановлено, що стверджувана позивачем невідповідність договору поставки металобрухту № 79/9-85-18 від 18.06.2018 інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, полягає у тому, що ця господарська операція є безтоварною, нереальною, вчиненою лише з метою отримання податкової вигоди у вигляді зменшення об`єкту оподаткування податком на прибуток, наслідком чого є втрати державного бюджету.

У якості доказів зазначеного, ГУ ДПС у Сумській області надало копію акту перевірки № 330/18-28-05-02/30991664/34 від 18.12.2019 (т. 1 а.с. 9-41), копію листа ГУ ДФС у Сумській області від 04.12.2019 з поясненнями перевізників (т. 1 а.с. 42-44), податкову інформацію стосовно відповідачів та інформацію з державних реєстрів (т. 1 а.с. 45-86).

Як убачається зі змісту акту перевірки, позивач не заперечує факт отримання та використання ДП «Завод ОББВТ» у власній господарській діяльності металобрухту по первинним документам, які складались з ТОВ «БРУХТПОСТАЧ». Разом з тим, ГУ ДПС у Сумській області ставить під сумнів можливість контрагентом відповідача-1 фактично здійснити поставку металобрухту.

Суд зазначає, що вказані висновки позивача зводяться виключно до припущень на основі лише частини інформації про контрагента, а саме про відсутність трудових та матеріальних ресурсів для здійснення діяльності, відсутність даних про площадки для зберігання металобрухту, невиконання обов`язку щодо реєстрації платником ПДВ та відсутність зареєстрованих податкових накладних.

У акті перевірки, позивачем не зазначено про наявність будь-яких фактичних порушень або невідповідність первинних документів спірної господарської операції, окрім зазначення в ТТН певних недійсних даних, а саме: місця навантаження, номерів транспортних засобів.

На переконання суду, відсутність у контрагента ДП «Завод ОББВТ» матеріальних та трудових ресурсів, неподання чи неналежне подання ним звітності не виключає можливості реального виконання господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди відповідачем-1, оскільки залучення згаданих ресурсів є можливим за договорами цивільно-правового характеру.

Норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків чи умови для отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи визнання понесених витрат.

Крім того, чинним законодавством не передбачено кількісного показника щодо наявності трудових ресурсів, зареєстрованих власних основних фондів, виробничих потужностей, транспортних засобів, сировини та матеріалів, що була б достатньою для фізичної та технічної можливості виконання умов укладених договорів.

Стосовно посилань податкового органу на пояснення перевізників, а також проведення досудових розслідувань у кримінальних провадженнях, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тобто, до винесення вироку у кримінальній справі, інформація щодо контрагента позивача про наявність зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвал в рамках кримінальних проваджень за ознаками кримінальних правопорушень не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Оскільки на момент проведення податкової перевірки та фіксації її наслідків, а також станом на час розгляду даної справи, інформація щодо набрання законної сили вироком відносно контрагента позивача суду не повідомлялась, пояснення перевізників, надані навіть не під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, не можуть враховуватись як докази у справі, що розглядається.

Отже, факт відкриття кримінальних проваджень відносно контрагента позивача або постачальників контрагента, не є беззаперечним доказом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та цим контрагентом.

Також, суд зауважує на тому, що податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку. У разі підтвердження факту отримання послуг, як у ситуації, що розглядається, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вказані податковим органом обґрунтування власної позиції, не дають однозначних підстав для висновку про вчинення сторонами правочину з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства. Наявність у відповідачів при вчиненні правочину умислу щодо настання певних протиправних наслідків, що порушують інтереси держави і суспільства, зокрема, мети ухилення від оподаткування, позивач під час судового розгляду належними та достатніми доказами не підтвердив.

За таких обставин, суд робить висновок, що підстави для визнання договору № 79/9-85-18 від 18.06.2018 недійсним та застосування наслідків, передбачених статтею 228 ЦК України відсутні, у зв`язку з чим, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 3, 6-10, 132, 241, 242, 243, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС у Сумській області до дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб», товариства з обмеженою відповідальністю «БРУХТПОСТАЧ» про визнання договору недійсним та стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик