Справа № 160/8597/21
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2022 року м. Дніпросправа № 160/8597/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2021 року в адміністративній справі №160/8597/21 (суддя у 1 інстанції Рищенко А.Ю.) за позовом ОСОБА_1 до Начальника управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Полтавської області Коби Лариси Миколаївни, Керівника Лубенської окружної прокуратури Кінаш Івана Павловича, третя особа - Полтавська обласна прокуратура про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Начальника управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Полтавської області Коби Лариси Миколаївни, Керівника Лубенської окружної прокуратури Кінаш Івана Павловича, третя особа - Полтавська обласна прокуратура, в якому просив:

- визнати протиправним доручення від 06.04.2021 року за № 15/1-420 вих 2-21 за підписом начальника управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 від імені Прокуратури Полтавської області про здійснення перевірки законності видання наказів Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та дії керівника Лубенської окружної прокуратури, ОСОБА_3 , в частині перевірки законності дотримання законодавства щодо належних на праві приватної власності земельних ділянок ОСОБА_1 , кадастрові номера: :00:002:1110, :00:002:1111, :00:002:1112, :00:002:1113, :00:002:1114, :00:002:1115;

- визнати протиправним лист керівника Лубенської окружної прокуратури від 05.05.2021 року за № 53-1108 вих-21 в частині здійснення перевірки та висновків, що стосуються належних на праві приватної власності земельних ділянок ОСОБА_1 , кадастрові номера: :00:002:1110, :00:002:1111, :00:002:1112, :00:002:1113, :00:002:1114, :00:002:1115;

- скасувати акт індивідуальної дії, а саме доручення від 06.04.2021 року за № 15/1-420 вих-21 за підписом начальника управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 від імені Прокуратури Полтавської області про здійснення перевірки законності видання наказів Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області в частині здійснення перевірки та висновків, що стосуються належних на праві приватної власності земельних ділянок ОСОБА_1 , кадастрові номера: :00:002:1110, :00:002:1111, :00:002:1112, :00:002:1113, :00:002:1114, :00:002:1115;

- скасувати акт індивідуальної дії, а саме лист керівника Лубенської окружної прокуратури від 05.05.2021 року за № 53-1108 них-21 в частині здійснення перевірки та висновків, що стосуються належних на праві приватної власності земельних ділянок ОСОБА_1 , кадастрові номера: :00:002:1110, :00:002:1111, :00:002:1112, :00:002:1113, :00:002:1114, :00:002:1115.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2021 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки позивач не отримував відзив на позов та суд не перевірив чи отримав позивач такий відзив. Також вищенаведене позбавило позивача подати відповідь на відзив. Крім того, суд не надав оцінку стосовного того чи діяли посадові особи прокуратури при прийнятті спірних рішень з дотриманням норм чинного законодавства щодо власних повноважень. Так, спірні рішення прийняті поза межами повноважень прокуратури, оскільки сфера питання стосовно яких вони стосувалися віднесені до компетенції інших органів.

В відзиві на апеляційну скаргу Полтавська обласна прокуратура просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 06.04.2021 року начальником управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 до керівника Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 направлено лист № 15/1-420 вих 2-21, в якому було зазначено, що обласною прокуратурою виявлено факт виділення Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області у власність громадянам земельних ділянок з єдиного масиву на території Лубенського та Гребінківського районів.

З метою визначення підстав для здійснення заходів представницького характеру, спрямованих на захист інтересів держави, відповідач-1 прохав у строк до 05.05.2021 року провести вивчення законності прийняття наказів, у тому числі, встановити особисту участь громадян у процедурі отримання у власність земельних ділянок, та можливого незаконного вибуття земель державної власності унаслідок незаконних дій посадових осіб ГУ Держгеокадастру у Полтавській області.

05.05.2021 року керівник Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 листом № 53-1108 вих-21 повідомив відопвідача-1, що земельні ділянки кадастрові номера: :00:002:1110, :00:002:1111, :00:002:1112, :00:002:1113, :00:002:1114, :00:002:1115 вибули з державної власності на підставі наказів ГУ Держгеокадастру у Полтавській області № 17997-СГ, № 17986-СГ, № 17994-СГ, № 17991-СГ, № 17987-СГ, № 17989-СГ від 11.11.2020 та передані у приватну власність ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . У подальшому, а саме 08.12.2020 року вказані земельні ділянки були придбані за договорами купівлі-продажу.

Під час здійснення заходів представницького характеру відповідачем-2 було встановлено, що зазначені громадяни не брали участі в процедурі державної реєстрації за ними права власності.

За наслідками вивчення вищевказаних наказів від 21.04.2021 року розпочато кримінальне провадження № 0000017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 23 Закону України Про прокуратуру представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина або представництва інтересів держави у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:

1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення.

Згідно п. 2 наказу Генерального прокурора за № 365 Про загальні засади організації роботи в органах прокуратури України керівники та прокурори прокуратур усіх рівнів повинні здійснювати повноваження лише в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, чинними міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 4 вказаного наказу передбачено, що питання організації роботи органів прокуратури на певних напрямах, а також розмежування повноважень між органами прокуратури щодо виконання конституційних функцій визначаються наказами Генерального прокурора, у яких відповідно до положень законодавства та цього наказу конкретизуються завдання і межі повноважень прокуратур різних рівнів, порядок їх реалізації.

Відповідно до п. 2 наказу № 389 від 21.08.2020 року Про організацію діяльності прокурорів щодо представництва інтересів держави в суді завданнями здійснення представництва в суді визначити захист інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду.

Згідно п. 4 наказу № 389 від 21.08.2020 року відомості щодо наявності підстав для застосування представницьких повноважень отримувати з:

- інформації, що надходить до органів прокуратури від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб`єктів владних повноважень;

матеріалів кримінальних проваджень, справ про адміністративні правопорушення, у тому числі пов`язані з корупцією;

- публікацій у засобах масової інформації, у тому числі мережі Інтернет, публічної інформації у формі відкритих даних;

- документів, розміщених у Єдиному державному реєстрі судових рішень;

- звернень фізичних і юридичних осіб, депутатів усіх рівнів, громадських об`єднань та організацій;

- інших джерел.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач-1 при скеруванні листа діяв у межах і спосіб задля здійснення повноважень з організації встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді згідно з територіальною юрисдикцією органів прокуратури та відповідачем-2 не допущено будь-яких порушень законодавства при опрацюванні документу керівника самостійного структурного підрозділу Полтавської обласної прокуратури.

Також твердження позивача стосовно протиправності здійснення відповідачами перевірки законності видання наказів Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області є взагалі неприйнятними, оскільки жодної перевірки відповідачами не проводиться. Доказів протилежного суду не надано.

При цьому, спірні рішення прийняті відповідачами на виконання своїх посадових обов`язків та фактично не створюють жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення будь-яких прав позивача, в той час як в адміністративному судочинстві підлягають поновленню лише порушені права.

Так, ані в поданому позові, ані в апеляційній скарзі, позивачем не зазначено чим саме спірні рішення порушують права позивача.

Фактично доводи позивача зводяться про відсутність компетенції відповідачів щодо прийняття відповідних рішень.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Водночас подання позову щодо встановлення компетенції суб`єкта владних повноважень передбачає обов`язковий суб`єктний склад, а саме позивачем та відповідачем у таких позовах є суб`єкт владних повноважень.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Стосовно доводів позивача, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки позивач не отримував відзив на позов, що позбавило скаржника подати відповідь на відзив, колегія суддів зазначає наступне.

Так, до поданого відзиву Полтавської обласної прокуратури долучено доказ його правлення позивачу.

При цьому, слід зазначити, що КАС України не встановлює такий обов`язок суду як перевіряти дійсне отримання сторонами поданих документів до яких додається доказ про їх направлення іншій стороні.

В даному випадку позивач міг скористатися своїм право на ознайомлення з матеріалами справи та у разі необхідності подати заперечення на відзив.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2021 року в адміністративній справі №160/8597/21 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2021 року в адміністративній справі №160/8597/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва