Справа № 340/11130/21
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2022 року справа № 340/11130/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брегея Р.І.,

за участі секретаря судового засідання Черної О.Ю.,

представників позивача Іваніщевої Т.І.

та відповідача Лозінського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративний позов керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області (далі Прокурор) до Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (далі Рада) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор, діючи в інтересах держави, звернувся до суду з позовом до Ради про визнання бездіяльності протиправною стосовно вчинення дій, спрямованих на визнання пам`ятки архітектури місцевого значення Пречистенської церкви (далі церква), яка розташована у с.Ятрань Голованівського району Кіровоградської області, безхазяйним майном.

Водночас просив суд зобов`язати орган місцевого самоврядування звернутися до органу державної реєстрації прав на нерухоме майно зі заявою про взяття на облік пам`ятки архітектури як безхазяйної речі.

У судовому засіданні прокурор підтримала вимоги заяви.

Пояснила, що прокурор звернувся до суду в інтересах держави у статусі позивача, оскільки відсутній державний орган, який здійснює контроль за діяльністю відповідача у спірних правовідносинах.

Стверджує, що контроль стосовно охорони пам`яток архітектури місцевого значення покладено на Раду, яка відмовляється від виконання припису закону.

Відповідач заперечив стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.75-77).

У судовому засіданні представник пояснив, що прокурор не набув статусу позивача, оскільки контроль у сфері охорони пам`яток архітектури, що відносяться до культурної спадщини, покладено на Департамент культури та туризму Кіровоградської обласної державної адміністрації (далі Департамент) та профільне міністерство.

Стверджує, що орган місцевого самоврядування немає фінансової можливості утримувати пам`ятку архітектури, бо на ремонтні роботи треба виділити значну частину коштів.

Суд, вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, зробив висновок про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Перш за все, прокурор звернувся до суду у статусі позивача.

Таке допускається за певних обставин.

Приписами частини 5 статті 53 КАС України встановлено, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Щоб дати відповідь на питання існування органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, та повноважень у нього щодо звернення до суду, треба проаналізувати набуття спеціального статусу в об`єкта нерухомості.

Так, рішенням Кіровоградського обласного виконавчого комітету від 04 листопада 1991 року №279 церква взята на державний облік як пам`ятка архітектури місцевого значення в межах області (а.с.16).

08 червня 2000 року прийнято Закон України «Про охорону культурної спадщини» (далі Закон), який набрав чинності 12 липня того ж року.

Приписами статті 1 Закону встановлено, що пам`ятка культурної спадщини (далі пам`ятка) об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Отже, церква пам`ятка культурної спадщини, так як взята на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом, і до цього часу не вирішено питання про включення (невключення) до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Мета звернення до суду спонукання до вчинення дій стосовно охорони культурної спадщини.

Приписами частини 1 статті 3 Закону визначено, що державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі органи охорони культурної спадщини) належать:

- центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини;

- орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим;

- обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації;

- виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Приписами частин 4-5 Закону встановлено, що орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації підзвітні і підконтрольні відповідним органам виконавчої влади та центральним органам виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини в межах, передбачених законом.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради з питань, передбачених підпунктом 5 пункту «б» частини першої статті 31 і підпунктом 10 пункту «б» статті 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», підконтрольний відповідним органам виконавчої влади.

Приписами підпункту 10 пункту «б» статті 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Отже, діяльність Ради щодо делегованих повноважень в питанні охорони культурної спадщини перебуває під контролем Департаменту і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Таким центральним органом виконавчої влади є Міністерство культури України (далі Міністерство) відповідно до приписів пункту 1 Положення про Міністерство, яке затверджено Постановою Уряду України від 03 вересня 2014 року №495.

Цією нормою права встановлено, що Міністерство культури України (Мінкультури) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мінкультури є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах культури та мистецтв, охорони культурної спадщини, музейної справи, вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей, державної мовної політики, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері кінематографії, відновлення та збереження національної пам`яті, міжнаціональних відносин, релігії та захисту прав національних меншин.

Приписами частини 1 статті 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» встановлено, що Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Таким чином, Міністерство і Департамент (як територіальний орган Міністерства) наділені законом повноваженнями щодо звернення до суду до Ради у питанні вжиття заходів охорони культурної спадщини.

Тому прокурор є неналежним позивачем.

Належний позивач Міністерство та Департамент.

Приписами частини 7 статті 48 КАС України встановлено, що заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті.

До початку розгляду справи по суті і після прокурор не дав згоди на заміну позивача, що зобов`язує суд враховувати припис частини 1 статті 48 КАС України (заміна тільки за наявності двох згод).

Підсумовуючи, суд зробив висновок про відмову у задоволенні позову.

Надання відповіді на питання позову відноситься до компетенції суду, який буде розглядати позов належних позивачів, оскільки має бути врахована їх думка.

Прокурор може подати до суду позов в інтересах держави в особі позивачів у випадку, який передбачено приписами частини 5 статті 53 КАС України.

У такому разі Міністерство або Департамент набудуть статусу позивача.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору в сумі 2270 грн. (а.с.14).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня складення у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18 квітня 2022 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей