Справа № 260/7828/21
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2022 року м. Ужгород№ 260/7828/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради (пл. Духновича, буд. 2, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2021 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради (далі - відповідач) в якому просить:

1) визнати дії відповідача (Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради) в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суми щорічної до 5 травня грошової допомоги у розмірі: інвалідам війни ІІ групи - вісім мінімальних пенсій за віком у відповідності ч.4 статті 13 згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV, такими що суперечить Конституції України - неправомірним;

2) зобов`язати відповідача (Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради) нарахувати і виплатити недораховану суму щорічної до 5 травня грошової допомоги у розмірі: інвалідам війни ІІ групи - вісім мінімальних пенсій за віком у відповідності до ч.4 статті 13 згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за 2021 рік;

3) звільнити позивача, як інваліда війни ІІ групи, від сплати судового збору у відповідності до ст.5 п.8 Закону України «Про судовий збір»;

4) справу розглядати за правилами спрощеного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є інвалідом війни ІІ групи, що дає йому право на пільги передбачені законодавством України. Вказує на те, що ним отримано одноразову допомогу до 05 травня як інвалідом війни ІІ групи у меншому розмірі, ніж це передбачено чинним законодавством. Вважає, що відповідач повинен був перерахувати виплату щорічної разової грошової допомоги у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком на підставі рішення Конституційного суду України від 27.02.2020 року № 3-р/2020, у зв`язку з чим, звернувся до суду з позовом.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, у зв`язку у 2021 року йому було виплачено разову грошову допомогу до 05 травня у розмірі 3906,00 грн. Не погоджуючись з таким розміром грошової допомоги він звернувся до відповідача з вимогою виплатити таку у сумі, передбаченій у рішенні Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020, тобто 8 мінімальних пенсій за віком. Однак у задоволенні такої було відмовлено, аргументуючи тим, що грошова допомога до 5 травня виплачується у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №325 від 08.04.2021. Вказані дії відповідача вважає протиправними та такими, що суперечать Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та рішенню Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020.

21 грудня 2021 року ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження розгляд якої призначено на 10 лютого 2022 року.

19 січня 2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява в порядку статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відповідно до якої, останній просить суд дану позовну заяву залишити без розгляду у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку на звернення до суду. Клопотання обґрунтоване тим, що щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2021 рік позивач одержав 29 квітня 2021 року, згідно платіжного доручення № 1 від 29 квітня 2021 року. На підтвердження вищезазначених обставин надав суду довідку від 10 січня 2022 року за № 58/0/74-22. Однак, з даним позовом звернувся до суду 16 грудня 2021 року, тобто з пропущенням шестимісячного строку. На підставі пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України просив суд залишити дану позовну заяву без розгляду.

19 січня 2022 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вбачається, що останній заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд відмовити позивачеві в задоволенні позову.

Ухвалою від 10 лютого 2022 року вказаний позов залишено без руху в порядку ч.13 ст. 171 КАС України.

Ухвалами від 20 квітня 2022 року було продовжено судовий розгляд по даній справі та відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом внаслідок війни ІІ групи, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 05 листопада 2007 року.

Позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради із заявою від 10 листопада 2021 року, в якій просив провести нарахування та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги у відповідності до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради листом від 10 грудня 2021 року № 2026/0/83-21 повідомило позивача, що у 2021 році разова грошова допомогу до 5 травня як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи здійснювалася згідно постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 року №325 "Деякі питання виплати у 2021 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", у зв`язку з чим відсутні підстави для здійснення перерахунку за 2021 рік вищевказаної грошової допомоги.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-XII (далі - Закон №3551-XII). Цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Пільги особам з інвалідністю внаслідок війни встановлені статтею 13 вказаного Закону № 3551-XII.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону № 3551-XII (в редакції Закону України від 25.12.1998 року № 367-XIV "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Як визначено статтею 17 цього Закону, фінансування витрат, пов`язаних з введенням його в дію, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Підпунктом "б" п.п. 2 п. 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України від 28.12.2007 року №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (набрав чинності 01 січня 2008 року) частину 5 ст. 13 Закону № 3551-XII викладено у новій редакції, за змістом якої щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 у справі №1-28/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Надалі Законом України від 28.12.2014 року № 79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" (набрав чинності 01 січня 2015 року) розділ VІ "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 17-1 Закону № 3551-XII щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

З метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України кожного бюджетного року приймалися відповідні постанови.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2021 року № 325 "Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі - Постанова №325) встановлено, що разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році виплачується в таких розмірах:

- особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 4421 гривня; II групи - 3906 гривень; ІІІ групи - 3391 гривня.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 року № 3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідач Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України у цьому рішенні вказав, що Бюджетним кодексом України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України. Встановлення пунктом 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що суперечить принципу верховенства права, встановленому статтею 8 Конституції України.

Частиною 2 ст. 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року №3-р/2020 окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, з 27.02.2020 року норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII, не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. У даному випадку застосуванню підлягають положення статті 13 Закону №3551-XII в редакції Закону №367-XIV "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", частиною п`ятою якої встановлено виплату разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни ІІІ групи у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2021 року - 1769 гривень.

За таких обставин, з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 року №3-р/2020 розмір разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни ІІ групи у 2021 році становить 14152,00 гривень. Сума недоотриманих позивачем коштів становить 10246,00 гривень. Виплата позивачу разової грошової допомоги у сумі 3906,00 гривень не відповідає статті 13 Закону №3551-ХІІ та свідчить про порушення його прав на отримання такої допомоги у належному розмірі.

Оскільки, 10 грудня 2021 року Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради листом № 2026/0/83-21 на звернення позивача повідомив позивача про те, що виплата в 2021 році здійснювалася в розмірах відповідно до «Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2021 року №325 та у межах затвердженої бюджетної програми 2501150 «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною» і склала особам з інвалідністю внаслідок війни 2 групи - 3 906,00 грн. Управління соціального захисту населення здійснює нарахування та виплату допомоги в межах кошторисних асигнувань відповідно до затверджених бюджетних програм та в межах Державного бюджету України на відповідний рік.

Відтак, в діях відповідача наявна протиправність щодо здійснення нарахування позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік.

Для належного захисту прав позивача, слід зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату останньому належної йому суми щорічної разової допомоги до 05 травня за 2021 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Оскільки позивач у цій справі не поніс витрат у вигляді судового збору, такий стягненню із відповідача не підлягає.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 134, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради (пл. Духновича, буд. 2, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради (пл. Духновича, буд. 2, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ) щодо відмови, оформленої листом від 10 грудня 2021 року за № 2026/0/83-21 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

3. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради (пл. Духновича, буд. 2, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) недоотриману щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець