Справа № 320/1432/21
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2022 року № 320/1432/21

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сквирської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Сквирської міської ради, в якому просить суд:

- стягнути з Сквирської міської ради на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільнені в розмірі її шестимісячної заробітної плати, що становить 81161,64 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач протиправно не виплатив вихідну допомогу після припинення трудового договору з відповідачем, чим порушено право позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки діяв відповідно до норм чинного законодавства.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що доводи відповідача не спростовують позицію позивача в позовній заяві.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Так, 07 квітня 2003 року, ОСОБА_1 призначена на посаду спеціаліста-землевпорядника Шаліївської сільської ради, відповідно до Розпорядження сільського голови від 07.04.2003 р. №6 п.1-2.

01 червня 2006 року обрана секретарем Шаліївської сільської ради, Рішення Шаліївської сільської ради від 01.06.2006 р. №06-03-05.

12 листопада 2010 року обрана сільським головою Шаліївської сільської ради, Рішення Шаліївської сільської ради №01-01 від 12.11.2010 р..

26 жовтня 2015 року, обрана сільським головою Шаліївської сільської ради VII скликання, рішення Шаліївської сільської виборчої комісії від 26.10.2015 року.

Відповідно до рішення Сквирської міської ради № 1-1-VIII від 18 листопада 2020 позивача звільнено з посади сільського голови Шаліївської сільської ради, у зв`язку з закінченням строку повноважень на підставі ч.1 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», про що зроблено відповідний запис в трудовій книжці за підписом міського голови Левицької Л.П ..

Відповідно до п. 2 рішення сесії № 12-1-VIII від 18 листопада 2020 року «Про реорганізацію юридичних осіб Антонівської, Буківської, Великоєрчиківської, Горобіївської, Домантівської, Дулицької, Каленнівської, Кам`яногребельської, Красноліської, Кривошиїнської, Тарасівської, Малоєрчиківської, Малолисовецької, Мовчанівської, Оріховецької, Пустоварівської, Рогізнянської, Рудянської, Самгородоцької, Селезенівської, Тхорівської, Чубинецької, Шаліївської, Шамраївської та Шапіївської сільських рад, які приєднуються до Сквирської міської ради, що є адміністративним центром та створення комісії з реорганізації вищезазначених органів місцевого самоврядування, що увійшли до складу Сквирської міської територіальної громади Білоцерківського району Київської області, Сквирська міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків вказаних сільських рад.

20 листопада 2020 року, позивач звернулась до голови Сквирської міської ради Левіцької В.П. з заявою щодо вирішення питання про збереження за позивачем середньої заробітної плати на період її працевлаштування, що передбачено ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» у зв`язку з неможливістю її працевлаштування за попереднім місцем роботи у Шаліївській сільській раді.

15 січня 2021 року, що підтверджується відбитком печатки на конверті, на адресу позивача направлено лист-відповідь від 10.12.2020 року №148 на звернення від 20.11.2020 року щодо виплати вихідної допомоги, з якого вбачається, що збереження за нею середньої заробітної плати на період працевлаштування не є можливим.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд виходить з наступного.

Повноваження сільських, селищних, міських голів, порядок організації і гарантії їх діяльності визначаються Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про статус депутатів місцевих рад» та іншими законодавчими актами. Окремого спеціального закону, який визначає статус цих посадових осіб, вітчизняна система законодавства на сьогодні не містить. Натомість, частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачається, що на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, питання охорони трудових та інших прав сільських, селищних, міських голів регулюються статтею 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» (далі - Закон) аналогічно до охорони трудових та інших прав депутатів місцевих рад, обраних на виборні посади у раді, на яких вони працюють на постійній основі.

Отже, сільському голові, відповідно до абзацу першого частини другої статті 33 Закону, після закінчення його повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за його згодою, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Всупереч вказаних правових норм, а саме ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» позивачу не було надано попередню посаду спеціаліста-землевпорядника Шаліївської сільської ради, яку вона займала до виборних посад: секретаря та сільського голови Шаліївської сільської ради, або рівноцінна інша посада.

Разом із тим, статтею 33 Закону передбачено регулювання ситуації, коли надання попередньої або рівноцінної роботи (посади) неможливе. В такому разі, відповідно до абзацу другого частини другої даної статті, за колишнім сільським головою буде зберігатися на період працевлаштування, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на своїй попередній посаді, що виплачується за рахунок коштів сільського бюджету.

Судом встановлено, що позивач в листопаді 2020 року, звернулась до голови Сквирської міської ради Левіцької В.П. з заявою щодо вирішення питання про збереження за середньої заробітної плати на період її працевлаштування, що передбачено ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» у зв`язку з неможливістю її працевлаштування за попереднім місцем роботи у Шаліївській сільській раді.

Відповідач надав відповідь з якої вбачається, що збереження за позивачем середньої заробітної плати на період працевлаштування не є можливим.

Згідно з частиною 3 статті 7 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим законом.

Згідно ст. 44 КЗпП України, у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41 КЗпП України працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Суд зазначає, що у статті 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" зазначено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280) строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України. Так, ст. 141 Конституції України, зокрема, визначено, що строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових виборах, становить 5 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону №280 повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до ч. 1 та 2 ст. 79 Закону №280.

Отже, підставою для звільнення сільського, селищного, міського голови у зв`язку із закінченням строку повноважень буде рішення новообраної ради про набуття нею повноважень або, у разі якщо рада не обрана - рішення про набуття повноважень новообраним сільським, селищним, міським головою.

У разі закінчення строку повноважень сільський, селищний, міський голова звільняється з посади за ч. 1 ст. 42 Закону №280, а підставою буде рішення першої сесії новобраної ради про початок повноважень ради нового скликання (а у разі, якщо рада не обрана - рішення про набуття повноважень новобраним сільським, селищним, міським головою).

Згідно з частиною 3 статті 7 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування " на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Отже, з наведених правових норм слідує, якщо сільський голова за своїми посадовими обов`язками був посадовою особою і був звільнений з посади у зв`язку з закінченням строку повноважень, він має право на вихідну допомогу в розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток у відповідності до статті 44 КЗпП України.

Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного суду №186/294/16-а від 31.05.2018 року та від 06.08.2020 року: «Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 7 червня 2006 року № 2493-ІІІ "Про службу в органах місцевого самоврядування" (далі - Закон № 2493-ІІІ) посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну тату за рахунок місцевого бюджету. Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 2493-ІІІ посадами в органах місцевого самоврядування є, зокрема, виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України. Відповідно до частини другої статті 12 Закону № 2493-ІІІ на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції". Відповідно до частини третьої статті 7 Закону № 2493-ІІІ на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. Згідно зі статтею 20 Закону № 2493-ІІІ крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" цим та іншими законами України. ... проходження служби в органах місцевого самоврядування має свої особливості, а засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування є предметом спеціального законодавчого регулювання, не заперечує того, що до правовідносин, пов`язаних з проходженням служби в органах місцевого самоврядування можуть застосовуватися загальні положення трудового законодавства у частині, що не суперечить спеціальним нормам та/або в тій частині, де ці правовідносини спеціальним законодавством не врегульовано. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП (зі змінами, внесеними згідно із Законом України № 1255-УІІ від 13 травня 2014 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів»), крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках припинення повноважень посадових осіб. Відповідно до статті 44 КЗпП, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті б статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. В аспекті спірних правовідносин з урахуванням наведених положень законодавства колегія суддів дійшла висновку, що припинення повноважень посадової особи місцевого самоврядування є підставою для виплати такій особі вихідної допомоги відповідно до статті 44 КЗпП.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення Сквирської міської ради № 1-1-VIII від 18 листопада 2020 позивача звільнено з посади сільського голови ІІІаліївської сільської ради у зв`язку з закінченням строку повноважень на підставі ч.1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», про що зроблено відповідний запис в трудовій книжці за підписом міського голови Левицької Л.П .

Судом встановлено, що позивачу не було виплачено вихідна допомога у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Таким чином відповідачем порушено право позивача на отримання вихідної допомоги, відповідно до ст. 44 КЗпП.

Згідно довідки № 200 від 09.12.2020 р. засвідченою підписами міського голови Левицької В.П. та відповідальної особи Г.Г. Радчук, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становить 13526,94 грн.

Таким чином розмір вихідної допомоги згідно ст.44 КЗпП України складає 13 526,94 грн. х 6 місяців = 81161, 64 грн..

При цьому, відповідачем як суб`єктом владних повноважень жодних контраргументів на спростування доводів позивача до суду надано не було, як і не було надано доказів щодо своєчасного розрахунку вихідної допомоги з позивачем.

Отже, сума вихідної допомоги після звільнення становить, 81161,64 грн., що підлягає стягненню на користь позивача.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду даної адміністративної справи відповідач не спростував доводів позивача в частині заявлених нею вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю. Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 242 - 246, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Стягнути з Сквирської міської ради на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільнені в розмірі її шестимісячної заробітної плати, що становить 81161 (вісімдесят одна тисяча сто шістдесят один) грн. 64 коп..

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.