Справа № 140/223/21
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2022-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 квітня 2022 року

м. Київ

справа №140/223/21

адміністративне провадження №К/990/5159/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Яковенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2021 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІТСТОП» до ГУ ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.06.2021, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2021, позов задоволено.

02.02.2022 ГУ ДПС подало до Верховного Суду касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення.

За змістом статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху, як така, що подана з порушенням пункту 4 частини другої та частини четвертої статті 330 КАС: у касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав); не сплачено судовий збір.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

ГУ ДПС підставою касаційного оскарження вказує пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС, відповідно до якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

За змістом касаційної скарги довід щодо вказаної підстави касаційного оскарження стосується застосування норми пункту 50.2 статті 50 Податкового кодексу України, правильність застосування якої судом першої інстанції (суд апеляційної інстанції не зробив будь-якого висновку щодо застосування судом першої інстанції зазначеної норми) відповідач оспорює.

При цьому ГУ ДПС посилається на те, що уточнюючий розрахунок про самостійне виправлення помилки в податковій декларації за серпень 2020 року (про зменшення на 611 495,00 грн. від`ємного значення суми ПДВ, яке зараховується до податкового кредиту наступного звітного податкового періоду, задеклароване за серпень 2020 року) ТОВ «ПІТСТОП» подало після початку документальної позапланової виїзної перевірки, а саме: 29.10.2020 (вхідний № ). Встановивши такий факт, суд першої інстанції, однак, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 08.12.2020 № (форми В4) про зменшення у податковому обліку ТОВ «ПІТСТОП» розміру від`ємного значення з ПВД за серпень 2020 року на 611 495,00 грн.

Верховний Суд у постановах від 19.09.2019 (справа №815/4013/14), від 21.08.2019 (справа №805/4187/16-а), від 24.02.2020 (справа №440/4443/18), від 30.09.2020 (справа №826/8894/18), від 04.11.2020 (справа №640/330/19), застосовуючи норму пункту 50.2 статті 50 Податкового кодексу України, зробив висновок, що право платника податків на виправлення помилки в податковому обліку шляхом подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації або шляхом уточнення суми податкового зобов`язання (податкового кредиту) в податковій декларації за наступний звітний податковий період може бути реалізовано до початку проведення перевірки або після проведення перевірки і до прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за наслідками такої перевірки.

Згідно з положеннями частини першої статті 341 КАС суд касаційної інстанції здійснює касаційний перегляд справи відповідно до підстав касаційного оскарження та в межах доводів, наведених у касаційній скарзі.

Враховуючи зазначене, ГУ ДПС слід уточнити підставу касаційного оскарження, вказавши, щодо застосування якої норми права наразі відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон України №3674-VI) (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) визначено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень позивач звернувся з позовом до суду у січні 2021 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України №3674-VI (у редакції, чинній на час подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум на 01.01.2021 встановлено у розмірі 2270,00 грн.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України №3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом оскаржуваних судових рішень позовна заява містить вимоги майнового характеру на загальну суму 1 299 900 та вимогу немайнового характеру (скасування податкового повідомлення-рішення № (форми В4 ) про зменшення розміру від`ємного значення з ПВД).

Правильність сплати судового збору особою, яка звернулася до суду, перевіряється судом на кожній стадії судового процесу безвідносно до того, чи правильно був сплачений судовий збір на попередніх стадіях.

Судовий збір за подання адміністративного позову у цій справі складає 21 768,50 грн.

Таким чином, ставка судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення у цій адміністративній справі становить 43 537 грн. (21768,50 грн. *200%). Разом з тим, до касаційної скарги не долучено документ про сплату судового збору.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, касаційна скарга ГУ ДПС залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції: уточнену касаційну скаргу; документ про сплату судового збору.

Керуючись пунктом 4 частини другої, частиною четвертою статті 330, частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2021 залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

М.М. Гімон

М.М. Яковенко ,

Судді Верховного Суду