Справа № 813/4805/17
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/4805/17
У Х В А Л А

щодо встановлення судового контролю

13 квітня 2022 року зал судових засідань №11

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

судді Качур Р.П.,

судді Коморного О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Лєбєдєва Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, обласної медико-соціальної експертної комісії №3 комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи про зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у адміністративній справі №813/4805/17.

Заява обґрунтована тим, що 08.12.2021 позивач отримав лист Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області №53499/15-2021 від 24.11.2021, яким повторно відмовлено в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги з підстав, які були покладені в основу прийняття рішення комісії по розгляду з оформлення і виплати одноразової грошової допомоги Головного управління Національної поліції у Львівській області від 18.10.2017, оформленого протоколом №10, про відмову у виплаті та повернення матеріалів щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу, якому надана оцінка в рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №380/4805/17, а дії, які полягають у відповідній відмові, визнані судом протиправними.

До суду від представника Міністерства внутрішніх справ України надійшли письмові пояснення, у яких він проти встановлення судового контролю заперечив. Пояснення обґрунтовані тим, що під час прийняття рішення у справі суд не встановлював судового контролю. Крім того, посилається на те, що суду надано належні та допустимі докази виконання судового рішення.

У судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату і місце його проведення, подав клопотання про розгляд заяви за його відсутності.

У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, обласна медико-соціальна експертна комісія №3 комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи явку представника не забезпечила, належним чином повідомлена про час, дату і місце його проведення. Від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд заяви без участі представника третьої особи.

У судове засідання відповідачі явку представників не забезпечили, належним чином повідомлені про час, дату і місце його проведення, клопотання про відкладення не подали.

Вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю у справі, суд виходив з наступного.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №813/4805/17, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2021, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема:

- визнано протиправним і скасовано рішення комісії по розгляду з оформлення і виплати одноразової грошової допомоги Головного управління Національної поліції у Львівській області від 18.10.2017, оформлене протоколом №10, про відмову у виплаті та повернення матеріалів щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;

- визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до листа від 05.04.2016 №15/2-1171;

- зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, та прийняти відповідне рішення з врахуванням обставин, встановлених судом у справі.

На виконання вказаного судового рішення Головне управління МВС України подало до МВС України висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . 10.09.2018 начальник відділу МОПСВ ДФОП МВС України Немченко Н.В. вказаний висновок не погодив, а директор ДФОП МВС України Шевнін С.М. 19.09.2018 відмовив в затвердженні такого висновку.

У листі від 21.09.2018 №15/2-3519 Міністерство внутрішніх справ України повідомило позивача про те, що під час опрацювання матеріалів з`ясовано, що ОСОБА_1 на дату звільнення (03.12.2015) був поліцейським, тобто право на отримання одноразової грошової допомоги виникло у нього саме в період дії Закону України «Про Національну поліцію». З огляду на вказане, на думку відповідача, одноразова грошова допомога ОСОБА_1 підлягає нарахуванню і виплаті в порядку і розмірі, передбаченому Законом України «Про Національну поліцію».

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із заявою про визнання протиправним рішення відповідача, прийнятого на виконання судового рішення.

Окремою ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №813/4805/17 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, обласної медико-соціальної експертної комісії №3 комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи про зобов`язання вчинити дії задоволено частково, зокрема:

- визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №380/4805/17;

- зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України усунути причини і умови, які сприяли невиконанню рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №380/4805/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, обласної медико-соціальної експертної комісії №3 комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи про зобов`язання вчинити дії;

- зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №380/4805/17 прийняти рішення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850, з урахуванням висновків суду, викладених судом у рішенні від 24.04.2018.

08.12.2021 позивач отримав лист Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області, яким позивачу повторно відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги.

Вирішуючи питання встановлення судового контролю, суд виходить із наступних міркувань.

Відповідно до статей 129, 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Відповідно до статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" та статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічна норма закріплена статтею 370 КАС України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано статтею 382 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 382 КАС України суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із частиною 2 статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, можна дійти висновку, що суд може встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі.

Зазначені обставини дають суду підстави для необхідності встановлення судового контролю за його виконанням.

Керуючись статтями 45, 149, 243, 382 КАС України, суд

у х в а л и в :

заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, обласної медико-соціальної експертної комісії №3 комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи про зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №813/4805/17 протягом тридцяти робочих днів після закінчення правового режиму воєнного стану в Україні.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Повна ухвала складена 18 квітня 2022 року.

Головуючий суддя А.Г. Гулик

Суддя Р.П. Качур

Суддя О.І. Коморний