Справа № 260/597/22
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2022-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2022 року м. Ужгород№ 260/597/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дору Ю.Ю., за участю

секретаря судового засідання Завидняк А.В.,

представника позивача - Романюк О.П.;

представника відповідача - Зоркін Р.В;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у якому просить: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати рішення № 07 від 14.12.2020 року «Про відмову у призначенні пенсії по віку відповідно до п. і ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу наступні періоди його роботи: з 02.04.1979 по 04.05.1979 рр. у Коломийському лісокомбінаті, з 01.08.1979 по 12.11.1979 РР- та з 09.12.1981 по 24.02.2003 рр. в ЗАТ «Тересв`янський ДОК»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням періодів його роботи: з 02.04.1979 по 04.05.1979 рр. у Коломийському лісокомбінаті, з 01.08.1979 по 12.11.1979 РР- та з 09.12.1981 по 24.02.2003 рр. в ЗАТ «Тересв`янський ДОК» починаючи з часу набуття ним права на пенсію.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутності стажу роботи, де відповідач не врахував до загального трудового стажу наступні періоди його роботи: з 02.04.1979 по 04.05.1979 рр. у Коломийському лісокомбінаті, з 01.08.1979 по 12.11.1979 РР- та з 09.12.1981 по 24.02.2003 рр. в ЗАТ «Тересв`янський ДОК», оскільки даний період не відповідає Інструкції про порядок ведення трудових книжок від 29.07.1993р. №58. Відповідачем прийнято рішення № 07 від 14.12.2020 року «Про відмову у призначенні пенсії по віку відповідно до п. і ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи. Вважає, що вищезазначене рішення, прийняте за відсутності підстав, а тому відповідно підлягає скасуванню.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що Головним управлінням до страхового стажу не враховано період роботи з 02.04.1979 року по 04.05.1979 року, оскільки запис трудової книжки не відповідає Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58. Крім того, до страхового стажу також не враховано періоди роботи приватним підприємцем з серпня 1996 року по 31.12.2003 року, оскільки відсутня довідка про сплату фіксованого податку та індивідуальні відомості про застраховану особу. При цьому, період роботи ОСОБА_1 у Тересвянському ДОКу з 01.08.1979рр. по 12.11.1979р. та з 09.12.1981р. по 24.02.2003р. не підтверджується архівними довідками від 29.03.2021 № 07-04І827, № 07- 04/828, виданими архівним відділом Тячівської районної державної адміністрації Закарпатсько" області та перетинається з періодом роботи приватним підприємцем (серпня 1996 року по 31.12.2003 року) Відповідач звертає увагу на те, що ЗАТ «Тересв`янський ДОК» подав відомості про застрахованих осіб за звітні періоди : 1999 рік, 2000рік, 2001рік, 2002 рік та 2003 рік, до системи персоніфікованого обліку "Індивідуальні відомості про застраховану особу", але у списках працюючих ОСОБА_1 не значиться. Зазначає, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 самого ОСОБА_1 , що містяться в системі персоніфікованого обліку, відсутні будь-які дані про період роботи в ЗАТ «Тересванський ДОК». З огляду на встановлені вище обставини вважає, що Головне управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, законами і підзаконними нормативно-правовими актами.

У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримала, надала для огляду оригінал трудової книжки, просила позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позву заперечив, з підстав викладених у відзиві, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Судом встановлено, що 07.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України В Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за № 5482 згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та на. підтвердження мого страхового стажу надав визначені Порядком подання та оформлення документи для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 всі необхідні документи.

Рішенням про відмову у призначенні пенсії за № 07 від 14.12.2020 року відповідачем відмовлено в призначенні пенсії позивачу по віку згідно п. і ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із-за відсутності необхідного 25-ти річного стажу роботи, а саме: До страхового стажу не враховано слідуючі періоди трудової діяльності: - період роботи приватним підприємцем з серпня 1996 р. по 31.12.2003 р., оскільки відсутня довідка про сплату фіксованого податку та індивідуальні відомості про застраховану особу.

Разом з тим, у листі - відповіді від 01.12.2021 року № 6063-6028/Б Головне управління ПФУ України вказує і на ту обставину, що не враховано до страхового стажу і період роботи з 02.04.1979 по 04.05.1979 р., оскільки трудова книжка не відповідає Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує і на не врахування періоду роботи з 01.08.1979 по 12.11.1979 рр. та з 09.12.1981 по 24.02.2003 рр. в ЗАТ «Тересв`янський ДОК», у зв`язку з непідтвержденням на думку відповідача такого архівними довідками.

Позивачем ОСОБА_1 надано відповідачу довідки архівного відділу Тячівської РДА за № 07-04/828 від 02.12.2020 року, № 07-04/251 від 29.03.2021 року,в яких зазначено про нарахування заробітної плати за період з 01.12.1981 по 31.12.1985, та частково за 1987 р., 1993 р. У даних довідках також зазначено, що за 1988-1992 рр., 1994-1995 рр. книги нарахування заробітної плати робітникам цеху струганої тари та ДСП на зберігання не поступили.

Також, у довідці архівного відділу Тячівської РДА № 07-04/827 від 02.12.2020 року зазначено, що документи ВАТ «Тересв`янський ДОК» поступили на зберігання у незадоволеному стані, причиною якого стало те, що під час паводків вони були затоплені водою і записи розмиті та аркуші у справах трухляві, уражені грибком. Накази з кадрових питань (особового складу) за всі роки майже відсутні: в поодиноких рокає є справи за один інколи за два квартали або взагалі тільки декілька аркушів, що дуже ускладнює для працівників архіву пошук та підтвердження стажу роботи робітникам підприємства. У зв`язку із вищенаведеним не має можливості підтвердити повний стаж роботи гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

У архівній довідці не зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 не працював у зазначений період в ЗАТ «Тересв`янський ДОК», а вказано, що підтвердити прийом та звільнення з роботи немає можливості, через те, що за зазначені періоди накази по особовому складу на зберігання до архівного відділу не поступили.

Судом встановлено, що у трудовій книжці наявні як печатки, так і підписи керівника при внесенні відповідних записів. Крім того, в уточнюючих даних не зазначено, що ОСОБА_1 не працював у зазначений період у даних організаціях.

А, отже, Пенсійним фондом помилково зроблено висновок про те, що трудова книжка не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

У наданих суду архівних довідках зазначено, що не всі періоди можливо підтвердити у повному обсязі, оскільки не всі документи ЗАТ «Тересв`янського ДОКу передано на зберігання, а ті, які передані є у дуже поганому стані, оскільки записи розмиті та аркуші у справах трухляві, уражені грибком. Тобто, зазначені довідки аж ніяк не спростовують ні факту роботи ні записи, які внесені до трудової книжки ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вважаю дії Головного управління ПФУ в Закарпатській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 протиправними, а прийняте рішення підлягає скасуванню.

Записи про прийняття та звільнення з роботи є послідовними, вчинені за підписом відповідальних посадових осіб та скріплені печатками організацій, а тому не викликають сумніву у їх достовірності.

Судом з`ясовано, що Тересв`янський ДОК тривалий період перебував у процедурі ліквідації, практично всі документи були затоплені, крім того основна частина документів взагалі втрачена, тобто до архівного відділу Тячівської РДА було передано лише дуже незначну частину документів, які не можуть однозначно підтвердити щомісячний факт нарахування заробітної плати та роботи людини в ЗАТ «Тересв`янський ДОК».

Суд зазаначає, що не впорядкованість трудової документації, не передання документів на зберігання до архіву, ліквідація організації, відсутність інших відомостей не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи позивача з трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення трудових книжок та бухгалтерських документів на підприємстві, їх зберігання, а тому це не може бути підставою для позбавлення конституційного права на соціальний захист.

Належним та допустимим доказом, а саме трудовою книжкою підтверджується, що ОСОБА_1 має право на включення періодів роботи з 02.04.1979 по 04.05.1979 рр. у Коломийському лісокомбінаті, з 01.08.1979 по 12.11.1979 РР- та з 09.12.1981 по 24.02.2003 рр. в ЗАТ «Тересв`яський ДОК» на посаді станочника до страхового стажу.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV).

За приписами статті 8 Закону N 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до п.1 ст.26 Закону № 1058-IV (зі змінами, внесеними Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №2148-VIII від 03.10.2017р) право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до абзацу першого ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальним органом Пенсійного фонду відповідно вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за період до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим законом.

Частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно пункту 2.2 Інструкції № 162 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". Пунктом 3 даного Порядку, визначено, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Суд встановив, що у період роботи з 02.04.1979 по 04.05.1979 рр. ОСОБА_1 працював у Коломийському лісокомбінаті відповідно до записів трудової книжки позивача - НОМЕР_1 , містять всі необхідні відомості, печатки та підписи організацій.

Разом з тим, Порядок ведення трудових книжок, у період з 01.06.1977 р. по 15.01.2002 р. був урегульований Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162 (далі - Інструкція № 162), та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 (далі - Інструкція 58), що були чинними на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з п. 2.3 Інструкції № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Аналогічна норма міститься також в пункті 2.4 Інструкції № 58, відповідно до якої усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08,1993 № 637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". Пунктом 3 даного Порядку, визначено, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стаж/ приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 18 зазначеного Порядку ( 637-93-п) передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установі, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Виходячи зі змісту вказаних норм, що для надання документів на підтвердження наявного трудового стажу законодавцем встановлений алгоритм дій, що йдуть у певній послідовності. Зокрема, основним документом, що підтверджує трудовий стаж, визначено трудову книжку. За її відсутності черговим елементом для підтвердження стажу виступають: дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За неможливості підтвердити наявний трудовий стаж будь-якими документами, законодавцем передбачено останній по черговості спосіб, а саме: встановлення трудового стажу на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу IV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначенні пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Пунктом 4.2 розділу IV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість її видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу IV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз наведених норм права дозволяв дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

Судом встановлено, що Рішенням Головного управління ПФУ в Закарпатській області № 07 від 14.12.2020 року відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутності необхідного стажу роботи. В якому зазначено, що Відповідно до п.1 ст.26 Закону № 1058-IV (зі змінами, внесеними Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №2148-VIII від 03.10.2017 р.) право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років. Згідно наданих позивачем документів для призначення пенсії страховий стаж відповідно до Рішення становить 13 років 02 місяці 11 днів. До страхового стажу не враховано слідуючі періоди трудової діяльності: - період роботи приватним підприємцем з серпня 1996 р. по 31.12.2003 р., оскільки відсутня довідка про сплату фіксованого податку та індивідуальні відомості про застраховану особу.

Суд відхиляє довід представника відповідача щодо обґрунтованості не врахування періоду роботи приватним підприємцем з серпня 1996 р. по 31.12.2003 р., з підстав відсутності довідки про сплату фіксованого податку та індивідуальних відомостей про застраховану особу, оскільки ОСОБА_1 у вказаний період працював у в ЗАТ «Тересв`янський ДОК», що підтверджується записами у трудовій книжці.

Трудова книжка ОСОБА_2 НОМЕР_1 містить всі необхідні відомості, печатки та підписи організацій. При цьому, зазначені записи не містять неправильностей чи неточностей та відповідають вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держпромпраці СРСР від 20.07.1974 року № 162.

Суд вказує, що, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку, а загальних підставах. Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Частиною третьою статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право відповідача на проведення перевірки. У відповідності до пункту 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФУ від 07.07.2014 №13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. Крім того, відповідно до пункту 3.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», орган, що призначає пенсію, повинен надавати допомогу непрацюючим особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії. Наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.03.2018, справа №127/9055/17.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014).

Таким чином, відповідач має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав, оскільки відповідальність за недотримання трудового законодавства покладена на роботодавця.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а вказав, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії; в постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17 - відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, беручи до уваги фактичні обставини даної справи, з метою найбільш ефективного захисту порушених прав позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та до висновку про протиправність Рішення Головного управління ПФУ в Закарпатській області № 07 від 14.12.2020 року «Про відмову у призначенні пенсії по віку відповідно до п. і ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Так, позивачем для звернення до суду було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн, що підтверджується матеріалами справи

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88000, ) про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасувати рішення № 07 від 14.12.2020 року «Про відмову у призначенні пенсії по віку відповідно до п. і ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу наступні періоди його роботи: з 02.04.1979 по 04.05.1979 рр. у Коломийському лісокомбінаті, з 01.08.1979 по 12.11.1979 рр. та з 09.12.1981 по 24.02.2003 рр. в ЗАТ «Тересв`янський ДОК».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням періодів його роботи: з 02.04.1979 по 04.05.1979 рр. у Коломийському лісокомбінаті, з 01.08.1979 по 12.11.1979 рр. та з 09.12.1981 по 24.02.2003 рр. в ЗАТ «Тересв`янський ДОК» починаючи з часу набуття ним права на пенсію.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, код ЄДРПОУ - 20453063) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 15 квітня 2022 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Рішення суду у повному обсязі було складено 19 квітня 2022 року

СуддяЮ.Ю.Дору