Справа № 440/11949/21
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/11949/21
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

судді Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Накісько Т.А.,

представника позивача Дзюбенко В.О.,

представника відповідача Андрусенка В.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" (далі ТОВ "Квант Плюс") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати в повному обсязі рішення відділу митного оформлення №1 митного поста "Одеса" Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару №UA500020/2021/000022/2 від 11.08.2021;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відділу митного оформлення №1 митного поста "Одеса" Одеської митниці Держмитслужби №UA500020/2021/00510 від 11.08.2021.

В обґрунтування своїх вимог позивач наголошував на безпідставності проведеного відповідачем коригування митної вартості товару, що визначено із застосуванням резервного методу. Зауважував, що митна вартість товару позивачем визначена із застосування основного методі - за ціною договору (контракту) на підставі належних документів. У частині розбіжностей, визначених відповідачем, як підставу для коригування такої митної вартості, звертав увагу суду на наявність посилання на контракт в інвойсі, що також підтверджено наданим у подальшому листом постачальника. За доводами позивача, довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення тощо.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/11949/21, за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 27.10.2021.

02.11.2021 до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач позов не визнає з огляду на правомірність рішення щодо коригування митної вартості. За доводами відповідача, у процесі порівняння рівня заявленої декларантом митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, посадовою особою митниці виявлено, що рівень цін подібних товарів значно перевищує заявлену декларантом позивача митну вартість.

16.11.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача, наполягаючи на задоволенні позову, наголошував на раніше наведених аргументах.

Протокольною ухвалою суду від 27.10.2021 відкладено підготовче засідання до 24.11.2021 у зв`язку з неявкою відповідача. Протокольною ухвалою суду від 24.11.2021 відкладено підготовче засідання до 22.12.2021 у зв`язку з неявкою відповідача.

Протокольною ухвалою суду від 22.12.2021 задоволено клопотання відповідача: замінено Одеську митницю Держмитслужби на Одеську митницю Держмитслужби відокремлений підрозділ з ; закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 09.02.2022.

Відповідно до довідки від 09.02.2022 судове засідання, призначене на 09.02.2022, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Судове засідання відкладено на 15.02.2022.

У судовому засіданні 15.02.2022 представник позивача позов підтримала та просила суд його задовольнити. Представник відповідача заперечував проти позову, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що у межах здійснення своєї підприємницької діяльності між ТОВ "Квант Плюс" (покупець) та НЕВEІ YOUYI MACHINERY TECH CO., LTD (продавець) укладено договір поставки № 001 від 11.03.2021 (надалі - Договір № 001), відповідно до умов якого Продавець зобов`язаний у відповідності з відповідними специфікаціями до Договору, поставити та передати у власність Покупця обладнання та матеріали (далі Товар), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар/послуги (пункт 1.1 Договору № 001).

Згідно з пунктом 1.2 Договору № 001 асортимент, кількість, ціна і загальна вартість Товару, що являється предметом цього Договору, визначаються в Специфікаціях, які є частиною цього Договору.

На виконання умов Договору № 001 між Сторонами, зокрема, підписаний Додаток № 1 від 11.03.2021 до Договору № 001 від 11.03.2021.

У зв`язку зі здійсненням часткової поставки товару, обумовленого вищезазначеним Додатком, ТОВ "Квант Плюс" звернулося до відділу митного оформлення №1 митного поста "Одеса" Одеської митниці Держмитслужби з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару.

06.08.2021 позивачем через декларанта (ТОВ "ВАНВЕЙЛ") до відділу митного оформлення № 1 митного посту "Одеса" подано електронну митну декларацію № UA500020/2021/205973 на товар "Засувка сталева: Gate valve Z41H -16C PN16 DN50 300 шт; DN80 82 шт., DN100 82 шт., DN150- 10 шт., DN200 4 шт., DN250 2 шт.; Засувка чавунна: Gate valve 30ч6бр PN10 DN50 30шт., DN80 30 шт., DN100 10 шт., DN150 5 шт., DN200 20 шт.".

Митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначена позивачем відповідно до пункту 1 частини першої статті 57 Митного кодексу України із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту), тобто Договору № 001.

До митної декларації №UА500020/2021/205973 від 06.08.2021 додані наступні документи: Договір поставки № 001 від 11.03.2021; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 11.03.2021; рахунок-фактура (invoice) № YY&KP210311-1 від 11.03.2021; пакувальний лист (Packing list) від 11.03.2021; коносамент (Bill of lading) № WJXG210510313 від 14.06.2021; навантажувальний документ (Bordereau) №3182 від 23.07.2021; сертифікат про походження товару (СERTIFICATE OF ORIGIN) № 21С1300С3988/00003 від 08.07.2021; платіжне доручення в іноземній валюті №4 від 12.03.2021; платіжне доручення в іноземній валюті №8 від 07.05.2021; довідка про вартість транспортування №823 від 26.07.2021; договір про надання послуг митного брокера №2105/МБ від 21.05.2021; технічний паспорт; єдиний уніфікований документ для розміщення на тимчасове зберігання товарів № 3182 (364128) від 30.07.2021; митна декларація №UА500020/2021/205973 від 06.08.2021.

Відділом митного оформлення № 1 митного поста "Одеса-порт" 06.08.2021 на адресу декларанта направлено повідомлення наступного змісту: "РОЗДІЛ III. Митна вартість товарів та методи її визначення. Відповідно до частини першої статті 337 Митного кодексу (далі Кодекс) визначено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматно-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені Кодексом. У зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) відповідно до підпункту "в" пункту 2 частини десятої статті 58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включилися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно з пунктом 3 Додатку №1 від 11.03.2021 до зовнішньоекономічного договору (контракту) пакування товару входить до ціни товару, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) у коносаменті № WJXG210510313 від 14.06.2021 зазначені умови оплати фрахту "FREIGHT COLLECT", тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Проте, до митного органу не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 3) наданий рахунок-фактура (інвойс) № № YY&KP210311-1 від 11.03.2021 не містять посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт); 4) відповідно до пункту 3 Додатку №1 від 11.03.2021 до зовнішньоекономічного договору (контракту) оплата за товар здійснюється у вигляді передплати 30% та 70% до строку поставки. Проте, згідно з наданими до митного оформлення банківськими платіжними документами, передплата за товар здійснена у розмірі 10000,00 дол. США. та 18000,00 дол. США., що не дорівнює а ні 30%. а ні 70%. З огляду на вищевикладене, відповідно до пункту 3 статті 53 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості декларант або уповноважена ним особа зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) прейскуранти (прайс-листи), каталоги виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 8) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову відповідно до статті 254 МКУ. Відповідно до частини шостої статті 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару".

Також у повідомленні від митниці декларанту від 11.08.2021 зазначено наступне. У рамках проведення консультацій з приводу методів визначення митної вартості повідомлено, що за результатами аналізу наданих позивачем спочатку та додатково поданих документів, митний орган дійшов висновку про необхідність коригування митної вартості товарів. Оскільки відповідно до пункту 2 статті 58 МКУ використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до пункту 3 статті 58 МКУ застосовують другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Кодексу. У митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому відповідно до статей 59, 60 МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62, 63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митному органі відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до пункту 1 статті 64 МКУ у разі якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, оскільки відповідно до пункту 2 статті 58 МКУ використані декларантом відомості не підтверджені документально, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GАТТ) резервним методом. Враховуючи вищевикладене, відповідач просив надіслати митному органу усю наявну додаткову інформацію стосовно застосування другорядних методів визначення митної вартості, а також свої заяви, заперечення та або пропозиції.

У відповідь 11.08.2021 до митного органу подані наступні документи: договір № 12/03-1 транспортно-експедиторського обслуговування від 12.03.2021; заявка (Дод. 3 від 03.06.2021 до Договору №12/03-1 від 12.03.2021); рахунок на оплату № 355 від 26.07.2021; листи від Продавця; прайс-лист від 10.03.2021; декларація країни відправлення 00200504 від 14.06.2021.

За результатами розгляду цих матеріалів 11.08.2021 ВМО №1 м/п "Одеса" Одеської митниці Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА500020/2021/000022/2 та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500020/2021/00510.

Позивач, не погоджуючись із правомірністю наведених рішення про коригування митної вартості товарів № UА500020/2021/000022/2 від 11.08.2021 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500020/2021/00510 від 11.08.2021, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 7 Митного кодексу України засади митної справи, зокрема, правовий статус митних органів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 3 Митного кодексу України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

За змістом статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Частинами першою та другою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною шостою статті 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною першою статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За приписами частини другої статті 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

За змістом частини другої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з положенням частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до приписів частини шостої статті 53 Митного кодексу України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України визначено перелік методів визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту та порядок їх застосування.

Так, відповідно до частини першої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до положень частин другої шостої статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За приписами частини другої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 Митного кодексу України).

Згідно з частиною десятої статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (частина двадцять перша статті 58 Митного кодексу України).

За змістом частин першої п`ятої статті 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються в спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може відбуватися тільки в разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснене, тощо. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 540/2605/18 (провадження № К/9901/24076/19), від 07.05.2020 у справі № 826/10527/17, від 02.07.2020 у справі № 803/916/17 (провадження № К/9901/1137/17).

Суд акцентує увагу на тому, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору). Митний орган вправі застосувати другорядний метод, якщо за умови наявності у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості декларант додаткових документів не надав, а надані документи не дають можливості для застосування першого методу.

Із змісту спірного рішення про коригування митної вартості товарів слідує, що неможливість застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, під час митного оформлення товарів митним органом обґрунтовано, зокрема, наступним:

1) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включилися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно з пунктом 3 Додатку №1 від 11.03.2021 до зовнішньоекономічного договору (контракту) пакування товару входить до ціни товару, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) у коносаменті № WJXG210510313 від 14.06.2021 зазначені умови оплати фрахту "FREIGHT COLLECT", тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Проте, до митного органу не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

3) наданий рахунок-фактура (інвойс) № YY&KP210311-1 від 11.03.2021 не містять посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт);

4) відповідно до пункту 3 Додатку №1 від 11.03.2021 до зовнішньоекономічного договору (контракту) оплата за товар здійснюється у вигляді передплати 30% та 70% до строку поставки. Проте, згідно з наданими до митного оформлення банківськими платіжними документами, передплата за товар здійснена у розмірі 10000,00 дол. США та 18000,00 дол. США, що не дорівнює а ні 30%, а ні 70%.

Щодо вартості пакування суд погоджується з доводами позивача, що вартість упаковки відповідно до пункту 3 Додатку № 1 від 11.03.2021 до Договору поставки № 001 від 11.03.2021 входить до загальної вартості.

Згідно з підпунктом "в" пункту 1 частини десятої статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем: вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Отже, вартість пакування не підлягає окремому додатковому включенню до митної вартості.

Крім того, у подальшому до митного органу додатково був наданий лист від постачальника, у якому він зазначив розрахункову вартість упаковки товару, що поставляється.

Щодо вартості перевезення оцінюваних товарів суд наводить наступне.

На підтвердження відомостей щодо вартості перевезення оцінюваних товарів позивачем надана довідка про вартість транспортування №823 від 26.07.2021. Додатково було надано також: договір № 12/03-1 транспортно-експедиторського обслуговування від 12.03.2021, заявку (додаток 3 від 03.06.2021 до Договору № 12/03-1 від 12.03.2021), рахунок на оплату № 355 від 26.07.2021.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14 дійшов правового висновку, що оскільки Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Така позиція підтримана Верховним Судом також у постанові від 07.05.2020 у справі №400/2922/18.

Щодо відсутності посилання в наданому рахунку-фактурі (інвойсу) № YY&KP210311-1 від 11.03.2021 на зовнішньоекономічний договір (контракт) суд погоджується з доводами позивача, що надані у сукупності до митного органу документи мають можливість встановити, що рахунок-фактура (інвойс) № YY&KP210311-1 від 11.03.2021 виставлений у межах Договору № 001 від 11.03.2021. Крім того, у подальшому до митного органу додатково був наданий лист від постачальника, у якому він підтверджує, що товар (засувки та фланці) згідно з інвойсом № YY&KP210311-1 від 11.03.2021 відвантажувався в межах Договору поставки № 001 від 11.03.2021.

Водночас, законодавчо не закріплений перелік обов`язковим реквізитів для цього документа.

Надаючи оцінку твердженню відповідача, що в додатку №1 від 11.03.2021 до зовнішньоекономічного договору (контракту) оплата за товар здійснюється у вигляді переоплати 30% та 70% до строку поставки, суд зазначає наступне.

Відповідно до умов додатку №1 від 11.03.2021 до Договору поставки № 001 від 11.03.2021 покупець проводить оплату двома частинами: 30% від загальної вартості товару передплата; 70% загальної вартості товару до строку поставки.

Позивачем за декларацією №UА500020/2021/205973 від 06.08.2021 ввозився товар на загальну суму 50255,65 дол. США. До митного органу на підтвердження здійснення розрахунків з постачальником були надані платіжні доручення в іноземній валюті №4 від 12.03.2021 у сумі 10000,00 дол. США та №8 від 07.05.2021 у сумі 18000,00 дол. США.

При цьому, позивачем зазначено, що у межах Договору поставки № 001 від 11.03.2021 була здійснена часткова поставка товару; інвойс № YY&KP210311-1 від 11.03.2021 був виставлений на першу партію товару, загальна сума якої становить 24242,19 дол. США (ця інформація міститься в цьому інвойсі); сплачені кошти у сумі 3757,81 дол. США, які є різницею між вартістю, зазначеною в інвойсі (24242,19 дол. США) та фактично перерахованими коштами (28000,00 дол. США), є подальшою сплаченою сумою попередньої оплати за другу партію товару. До митного органу додатково надавався лист від продавця на підтвердження наведених обставин.

Суд також зазначає, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таке правозастосування узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 06.10.2020 у справі № 825/472/17, від 27.02.2019 у справі №814/1647/16, від 26.03.2019 у справі № 814/921/17, від 26.11.2020 у справі № 540/2455/19.

У справі, яка розглядається, суд встановив, що позивачем подано митному органу належні та допустимі докази на підтвердження ціни контракту. Зазначені документи не містять розбіжностей щодо вартості та вказують, що їх дані піддаються обчисленню.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000022/2 від 11.08.2021 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, прийнято без урахування обставин, які мали значення для його прийняття, за відсутності підстав для його прийняття, у зв`язку з чим підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Враховуючи те, що картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/00510 від 11.08.2021, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №UА500020/2021/205973 від 06.08.2021, прийнято з причин порушення вимог статей 52, 58, 64 Митного кодексу України в частині заявлення митної вартості товару, тобто з тих же підстав, що і рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000022/2 від 11.08.2021, зважаючи на аналіз судом обставин, пов`язаних із визначенням митної вартості позивачем, суд дійшов висновку, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/00510 від 11.08.2021 є необґрунтованою, а тому підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачений судовий збір у загальному розмірі 4540,00 грн, що підтверджується платіжним дорученнями від 29.09.2021 №ГФ7447 /а.с. 65/.

Отже, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 4540,00 грн підлягають стягненню на користь позивача з відповідача.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 132, 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" (вул. Конституції, 13, м. Полтава, Полтавська область, 36020, ) до Одеської митниці Держмитслужби (вул. Лип Івана та Юрія, 21-А, м. Одеса, Одеська область, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000022/2 від 11.08.2021.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/00510 від 11.08.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби (вул. Лип Івана та Юрія, 21-А, м. Одеса, Одеська область, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" (вул. Конституції, 13, м. Полтава, Полтавська область, 36020, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.04.2022.

Суддя Т.С.Канигіна