Справа № 148/2096/21
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2022-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 квітня 2022 р. Справа № 148/2096/21

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

17.11.2021 у Тульчинський районний суд Вінницької області звернулася із адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації (далі - відповідач).

У позовній заяві просить визнати протиправною бездіяльність Управління щодо виплати їй як опікуну недієздатних сестер - інвалідів з дитинства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 соціальної допомоги разом з надбавкою за догляд в період з червня 2020 по грудень 2020 року та зобов`язати виплати за спірний період допомогу разом із надбавкою .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що з 29.03.2011 її мати ОСОБА_3 була призначена опікуном недієздатних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та отримувала призначену їм державну соціальну допомогу.

Після смерті матері ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) рішенням Тульчинського районного суду від 10.12.2020 позивачку призначено опікуном недієздатних сестер - інвалідів з дитинства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позивачка зазначає, що за період із червня 2020 року по грудень 2020 відповідач неправомірно не виплатив соціальну допомогу та надбавку призначену її сестрам.

29.07.2021 вона звернулася до відповідача із заявою про виплату державної соціальної допомоги за період з червня 2020 року по грудень 2020 року.

Однак листом відповідача від 10.08.2021 № 295/01-07 відмовлено у виплаті державної соціальної допомоги.

Відмова мотивована тим, що право на отримання соціальної допомоги у неї виникло лише із грудня 2020, тобто із місяця в якому прийнято рішення суду про призначення її опікуном.

Позивачка із відмовою у виплаті допомоги та надбавки за період з червня 2020 року по грудень 2020 року не погоджується, мотивуючи її протиправність тим, що соціальна допомога разом із надбавкою призначена її недієздатним сестрам, які є інвалідами групи 1"А" з дитинства та підлягає виплаті безперервно. Тому звернулася до суду з метою зобов`язання відповідача провести виплату спірних сум за період з червня 2020 року по грудень 2020 року.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 18.11.2021 адміністративну справу № 148/2096/21 передано за підсудністю до Вінницького окружного адміністративного суду до відкриття провадження у справі.

Справа надійшла до Вінницького окружного адміністративного суду 10.12.2021.

За результатом автоматизованого розподілу справ між суддями, головуючим у справі визначено суддю Богоноса М.Б.

Ухвалою від 15.12.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено відповідачу 15-ти денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 КАС України.

Цією ж ухвалою витребувано за ініціативою суду в Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації належним чином засвідчені копії звернень ОСОБА_1 від 23.02.2021, від 24.02.2021 та від 29.07.2021 із долученими до них документами.

У відзиві на позовну заяву від 03.02.2022 відповідач проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. Відповідач вказує на те, що відповідно до статті 10 Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" державна соціальна допомога виплачується державними підприємствами і об`єднаннями зв`язку за місцем проживання особи з інвалідністю з дитинства або батьків, усиновителів, яким призначена допомога на дітей з інвалідністю. Опікуну або піклувальнику державна соціальна допомога виплачується за місцем їх проживання. Враховуючи те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є недієздатними, то державна соціальна допомога виплачувалася їх опікуну.

Відповідач зазначає, що під час здійснення заходів з верифікації та моніторингу державних виплат, виявлено, що ОСОБА_3 (опікун недієздатних) визнана померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , що і стало підставою для зупинення виплати державної соціальної допомоги на недієздатних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з травня 2020.

Посилається на те, що після призначення позивачки опікуном недієздатних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та її звернення у лютому 2021 року із заявами про виплату допомоги, спірна допомога із доплатою призначена їй з дати ухвалення рішення суду про призначення опікуном.

Тому, орган соціального захисту вважає, що підстави для виплати допомоги за період із червня по грудень 2020 року відсутні.

Надавши оцінку аргументам учасників справи, що наведені у позові та відзиві, а також дослідивши подані разом із заявами по суті справи докази, суд встановив наступне.

Згідно копій виписок із акту огляду МСЕК встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є особами з інвалідністю 1 "А" групи безтерміново (а.с. 16-17).

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 29.03.2011 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнані недієздатними, над ними встановлено опіку та призначено їх опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Безспірно встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 призначено державну соціальну допомогу яка виплачується особам з інвалідністю разом із надбавкою на догляд, одержувачем якої була опікун ОСОБА_3 . Про цю обставину відповідачем зазначено у листі від 10.08.2021 (а.с. 15).

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 17.02.2020 виконкомом Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Після смерті опікуна недієздатних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , орган опіки та піклування звернувся до суду із заявою про призначення їх опікуном позивачку у цій справі - ОСОБА_1 .

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 10.12.2020 ОСОБА_1 призначено опікуном її сестер ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 (а.с. 11-12).

Як вбачається з наданих до суду документів, позивачка та її недієздатні сестри зареєстровані за однією адресою, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 13-14), що дає суду підстави вважати, що після смерті матері, догляд за ним продовжувала здійснювати їх сестра ОСОБА_1 , яка в подальшому й була призначена опікуном.

Із пояснень відповідача встановлено, що виплату спірної державної соціальної допомоги призначеної ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та отримуваної їх опікуном ОСОБА_3 припинено з травня 2020 року, а підставою для цього стала смерть одержувача допомоги (опікуна недієздатних) ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 є та обставина, що за період із червня 2020 по 10 грудня 2020 (по день ухвалення рішення суду про призначення позивачки опікуном), виплата призначеної ОСОБА_1 та ОСОБА_2 допомоги та надбавки за догляд не здійснювався, а причиною цьому стала відсутність одержувача соціальних виплат (опікуна недієздатних).

Після призначення позивачки рішенням суду від 10.12.2020 опікуном недієздатних сестер, вона 23.02.2020 та 24.02.2020 звернулась до відповідача із заявами про отримання соціальної допомоги, яка була призначена її недієздатним сестрам (інвалідам з дитинства 1 "А" групи).

Відповідач ухвалив рішення від 26.02.2021 про призначення допомоги та надбавки за догляд та виплату цих соціальних платежів позивачці із 10.12.2020.

Позивачка не погодившись із недоплатою допомоги за період із червня 2020 по 10 грудня 2020 року звернулась до відповідача із заявою від 29.07.2021 та просила донарахувати та виплатити соціальну допомогу разом із надбавкою за догляд за вказаний період.

За підрахунками позивачки, сума неправомірно невиплачених соціальних платежів становить 35436,60 грн. на кожну із сестер.

Листом відповідача від 10.08.2021 № 295/01-07 позивачці відмовлено у виплаті державної соціальної допомоги за період з червня 2020 року по 10 грудня 2020 року.

Відмова мотивована тим, що позивачку призначено опікуном з 10.12.2020, а тому у спірному періоді допомога та доплата не виплачувалася.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати державної соціальної допомоги за період з червня 2020 року по грудень 2020 року протиправною, позивачка звернулася до суду із цим позовом.

Ключовим у цьому спорі є питання про те, чи можна вважати смерть опікуна та одержувача допомоги ОСОБА_3 правомірною підставою для припинення виплати соціальної допомоги та надбавки за догляд призначеної недієздатним особам з інвалідністю 1 "А" групи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Надаючи оцінку спірним правовим відносинам та визначаючись щодо вказаного питання, суд керується такими мотивами.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» від 16.11.2000 № 2109-IIІ (далі - Закон № 2109-III) (в редакції чинній на момент існування спірних правовідносин) та Порядком надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, затвердженим спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України та Міністерства охорони здоров`я України від 30.04.2002 № 226/293/169 (Наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства соціальної політики № 251/267/948 від 17.05.2021, однак регулював спірні відносини на момент їх виникнення та існування).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2109-III передбачено, що право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону № 2109-III, державна соціальна допомога призначається у таких розмірах:

особам з інвалідністю з дитинства I групи - 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства призначається на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи (ч. 1 ст. 4 Закону № 2109-III).

Відповідно до ст. 3 Закону № 2109-III особам з інвалідністю з дитинства I групи встановлюється надбавка на догляд за ними в розмірі:

особам з інвалідністю з дитинства, віднесеним до підгрупи А I групи, - 75 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Із копій виписок із акту огляду МСЕК встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є особами з інвалідністю 1 "А" групи безтерміново (а.с. 16-17). Тому, спірна державна соціальна допомога разом із надбавкою за догляд їм призначається довічно.

У випадку, якщо особа з інвалідністю якій призначено допомогу визнана недієздатною, одержувачем призначеної такій особі допомоги є законний представник - опікун недієздатного.

Висновок узгоджується із нормою п. 4.1. Порядку від 30.04.2002 № 226/293/169, якою передбачено, що державна соціальна допомога виплачується державними підприємствами і об`єднаннями зв`язку за місцем проживання особи з інвалідністю з дитинства або законного представника, яким призначена допомога на дітей з інвалідністю або осіб з інвалідністю, які визнані недієздатними.

Судом встановлено, що із 29.03.2011 одержувачем призначеної ОСОБА_1 та ОСОБА_2 допомоги була їх опікун ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а з 10.12.2020 одержувачем допомоги стала позивачка у справі.

Статтею 14 Закону № 2109-III передбачено підстави припинення виплати державної соціальної допомоги. Згідно правил вказаної статті, виплата у повному розмірі державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства в разі влаштування їх до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання відповідно припиняється або відновлюється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому виникли ці обставини.

При зміні одержувачем державної соціальної допомоги місця проживання виплата цієї допомоги продовжується відповідною місцевою державною адміністрацією за новим місцем проживання. Виплата державної соціальної допомоги продовжується з того часу, з якого вона була припинена за попереднім місцем проживання.

Аналізуючи процитовані норми та встановлені обставини суд доходить таких висновків.

Спірна соціальна допомога та надбавка за догляд є цільовою державною допомогою та призначається особам з інвалідністю. У разі якщо відносно таких осіб встановлено опіку, опікун вважається одержувачем допомоги, а не особою якій таку допомогу призначено.

Призначається допомога на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи, а у справі яка розглядається така допомога та доплата призначена ОСОБА_1 та ОСОБА_2 довічно, адже інвалідність їм встановлено безтерміново.

Підставою для припинення виплати спірних соціальних платежів у випадку встановлення інвалідності безтерміново, може стати обставина, про яку йдеться у статті 14 Закону № 2109-III.

Тому смерть у лютому 2020 одержувача допомоги ОСОБА_3 (опікуна осіб, яким така допомога призначена) не може вважатися правомірною підставою для позбавлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права на отримання спірних соціальних платежів.

Зміна одержувача допомоги із ОСОБА_3 на позивачку у цій справі ( ОСОБА_1 ) не є законною підставою для позбавлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 соціальних платежів, за період з червня 2020 по 10.12.2020, адже суми соціальної допомоги фактично являються їх єдиним джерелом доходів.

У разі зміни опікуна та тимчасової відсутності одержувача допомоги, оспорювані соціальні платежі повинні нараховуватися, а процедура їх виплати за минулий час врегульована ст. 12 Закону № 2109-III та п. 4.10 Порядку від 30.04.2002 № 226/293/169.

Згідно норм вказаних нормативно - правових актів, суми державної соціальної допомоги, не одержані своєчасно з вини органу, який призначає або виплачує державну соціальну допомогу, або через неможливість отримання цих сум особою з інвалідністю чи її офіційним представником з поважних причин (поважною причиною є перебування особи з інвалідністю на лікуванні, інші причини, які фізично унеможливлювали своєчасне витребування призначених сум державної соціальної допомоги, або інші об`єктивні обставини, коли особа з інвалідністю чи її батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники не могли звернутися за їх отриманням), виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. При цьому виплата державної соціальної допомоги за минулий час здійснюється виходячи із прожиткового мінімуму, затвердженого на момент її виплати, з компенсацією за несвоєчасну її виплату.

Невиплату або відмову у виплаті державної соціальної допомоги за минулий час може бути оскаржено у судовому порядку відповідно до закону.

У контексті справи яка розглядається, відсутність у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 опікуна в період із лютого по грудень 2020 року та не отримання у зв`язку із цим соціальної допомоги разом із надбавкою за період із червня 2020 по 10 грудня 2020 року, не вважається підставою для припинення нарахування цих платежів, а є лише поважною причиною із якої суми соціальної допомоги не могли бути вчасно отримані (затребувані). А тому як допомога так і надбавка підлягають виплаті за весь заявлений позивачкою період протягом якого їх незаконно не виплачено.

За таких обставин, бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачці допомоги разом із надбавкою за період із червня 2020 по 10 грудня 2020 рік є протиправною.

Порушене право на отримання неправомірно недоплачених соціальних платежів підлягає захисту у спосіб зобов`язання відповідача виплатити позивачці заборгованість з державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства, разом з надбавкою на догляд за ними за період з червня 2020 року по 10 грудня 2020 року.

При цьому суд не вбачає підстав для зазначення у резолютивній частині рішення суми недоплаченої допомоги, оскільки рішення суду носить зобов`язальний характер, а визначення точної суми до виплати відноситься до завдань відповідача, що виникатимуть на виконання покладеного судом обов`язку.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд не встановив факту їх понесення позивачкою, адже від сплати судового збору її звільнено в силу Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 , як опікуну ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства, разом з надбавкою на догляд за ними, за період з червня 2020 року по 10 грудня 2020 року.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 , як опікуну ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства, разом з надбавкою на догляд за ними, за період з червня 2020 року по 10 грудня 2020 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

Відповідач: Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації - вул. М. Леонтовича, 1, м. Тульчин, Вінницька область, 23600, .

Суддя Богоніс Михайло Богданович