Справа № 761/26885/21
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/712/49/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора лейтенанта патрульної поліції УПП в Черкаській області 6-ї роти 1-го батальйону Брикіна Євгенія Васильовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора лейтенанта патрульної поліції УПП в Черкаській області 6-ї роти 1-го батальйону Брикіна Євгенія Васильовича про скасування постанови, посилаючись на те, що 18 липня 2021 року інспектором лейтенантом патрульної поліції УПП в Черкаській області 6-ї роти 1-го батальйону Брикіним Євгенієм Васильовичем було винесено постанову ЕАО №4504090 від 18.07.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 грн. Відповідно до змісту постанов ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, нібито здійснив виїзд в крайню ліву смугу де є дві і більше смуги для руху в одному напрямку в той час як середня і права смуги були вільні, не маючи наміру здійснювати поворот ліворуч.

Дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав.

Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор Брикін Євгеній Васильович, зупинив водія ОСОБА_1 18.07.2021 року о 11.46:52 год. за адресою Черкаська область, Уманський район ад М-05 Київ-Одеса де начебто був розгляд справи і склав постанову ст. 122 КУпАП ч. 2 на ОСОБА_1 . Але ніякого розгляду справи не було, був спір між ним ОСОБА_1 та інспектором Брикіним Євгенієм Васильовичем. Інспектор доказував що він їхав в крайній лівій смузі де були вільні середня і права смуга, він доводив, що робив обгін транспортних засобів, після чого інспектор почав його штовхати, напевно щоб довести свою правоту. Після чого вони перевірили камери нагляду де чітко видно що він робив обгін (попередження) транспортного засобу. Після чого у інспектора з`явилась нова версія, що він повинен був раніше здійснювати поворот в праву смугу, за що і виписана нього постанову. Якщо він навіть і повинен був раніше здійснювати поворот в праву смугу то це вже зовсім інше правило або підпункт ПДР, так як в п. 11.5 такого не вказано, а в п. 13.1 ПДР.

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечний інтервал.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_2 , суттєво порушив права ОСОБА_1 .

Незаконно розглянувши справу якоби на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Брикін Євгеній Васильович не дав ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор Брикін Євгеній Васильович проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило

виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Під час перевірки документів, інспектор Брикін Євгеній Васильович пішов до свого патрульного посту де виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді спраи. Своїми діями, ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Таким чином, були встановлені такі порушення:

Відповідач ОСОБА_2 незаконно завів справу.

Відповідач ОСОБА_2 незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі.

Відповідач ОСОБА_2 позбавив позивача ОСОБА_3 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП.

Відповідач ОСОБА_2 порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Просить скасувати постанову інспектора лейтенанта патрульної поліції УПП в Черкаській області 6-ї роти 1-го батальйону Брикіна Євгенія Васильовича, яким було винесено постанову ЕАО №4504090 від 18.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора лейтенанта патрульної поліції УПП в Черкаській області 6-ї роти 1-го батальйону Брикіна Євгенія Васильовича про скасування постанови, залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

26 січня 2022 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому останній зазначив, що ним, ОСОБА_4 була подана позовна заява про скасування постанови інспектора лейтенанта патрульної поліції УПП в Черкаській області 6-ї роти 1-го батальйону Брикіним Євгенієм Васильовичем, яким було винесено постанову ЕАО №4504090 від 18.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 грн. У позовній заяві він керувався даними які викладені у самій постанові. Так як постанова це офіційний документ, в якому відображуються усі данні. Як з`ясовується з офіційного сайту Департаменту поліції у Черкаській області немає Департаменту поліції, а є Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Вид суб`єкта: Тел: (0472) 39-33- 54,(0472) 39-31-86, адреса: 18002, м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 21, Електронна адреса: .

Як виходить з офіційного сайту є один лише департамент поліції до якого належать усі області та райони України. У зв`язку з тим, що відповідно до п.п. 9, 10 розділу V Положення, Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, має печатку із зображенням Державного Герба України, інші печатки, штампи, бланки зі своєю повною та скороченою назвою, необхідні для здійснення його поточної діяльності, У зв`язку з цим відповідачем по справі є інспектор лейтенант 6-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Брикін Євгеній Васильович.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 січня 2022 року відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора лейтенанта патрульної поліції УПП в Черкаській області 6-ї роти 1-го батальйону Брикіна Євгенія Васильовича про скасування постанови та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На момент розгляду справи відповідачем не надано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Стаття 8 Конституції України встановлює, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закон та інші нормативно - правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Правовий порядок в Україні, за визначенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частинами першою та другою статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4504090 від 18.07.2021 року складеної інспектором лейтенантом патрульної поліції УПП в Черкаській області 6-ї роти 1-го батальйону Брикіним Євгенієм Васильовичем, вбачається, що ОСОБА_1 18.07.2021 11:38:43 АД Київ-Одеса 210 км керуючи ТЗ здійснив виїзд в крайню ліву смугу на ад де є дві і більше смуги для руху в одному напрямку в той час як середня та права смуги були вільні не маючи наміру здійснювати поворот ліворуч чи розвороту, чим порушив п. 11.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до позовної заяви, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора лейтенанта патрульної поліції УПП в Черкаській області 6-ї роти 1-го батальйону Брикіна Євгенія Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4504090 від 18.07.2021 року.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Відповідно до ст. 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 зазначеного Закону територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Відповідно до п. 1 розділу І Положення про Департамент патрульної поліції, Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який створюється, реорганізується та ліквідується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку.

Пунктом 7 розділу ІІ Положення передбачено, що Департамент здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, віднесених до компетенції Національної поліції України (крім справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією), у тому числі у справах про адміністративні правопорушення пов`язані з керуванням транспортними засобами, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України та у справах про адміністративні правопорушення, виявлені та зафіксовані за допомогою системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Відповідно до п.п. 9, 10 розділу V Положення, Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, має печатку із зображенням Державного Герба України, інші печатки, штампи, бланки зі своєю повною та скороченою назвою, необхідні для здійснення його поточної діяльності.

Департамент фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел не заборонених законом, та забезпечує їх цільове використання.

Відповідне Управління патрульної поліції до якого відноситься уповноважений поліцейський, чи інспектор поліції УПП, який має право приймати рішення про притягнення до адміністративної відповідальності та який відноситься до структурного підрозділу Департаменту патрульної поліції не є юридичною особою.

Таким чином, враховуючи вказані вище положення, відповідачем чи співвідповідачем у справах про оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР має бути Департамент патрульної поліції, який є юридичною особою і має рахунки відкритті в Державній казначейській службі України.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 122 КУпАП працівники поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені Національної поліції України.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №724/716/16-а (номер у ЄРДРСР: 86636182).

Отже, як висловився Верховний Суд, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який положеннями відповідної статті КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, статтею 122 .

Використання у зазначених вище нормах формулювання «від імені органів Національної поліції», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Частиною другою статті 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Статтею 46 КАС України встановлено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

У відповідності до частин першої, третьої статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства випливає, що належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні.

Аналогічну правову позицію з питання неналежного відповідача у справі висловив Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2018 року в справі № 803/1252/17.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта патрульної поліції УПП в Черкаській області 6-ї роти 1-го батальйону Брикіна Євгенія Васильовича про скасування постанови відсутні, оскільки позов пред`явлено до інспектора лейтенанта патрульної поліції УПП в Черкаській області 6-ї роти 1-го батальйону Брикіна Євгенія Васильовича, який є неналежним відповідачем по даній справі.

Разом з тим, інші доводи позовної заяви, які стосуються оскаржуваної постанови, не підлягають оцінці, виходячи з того, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому і законність його дій може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу ОСОБА_1 на те, що він не позбавлений права звернутися з позовом до суду про скасування оскаржуваної постанови до належного відповідача та клопотати про поновлення строку звернення до суду як такого, що пропущений з поважних причин.

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 8, 9, 19, 55 Конституції України та керуючись ст.ст. 2, 4, 7, 9, 19, 46, 48, 242, 257, 258, 259, 262, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора лейтенанта патрульної поліції УПП в Черкаській області 6-ї роти 1-го батальйону Брикіна Євгенія Васильовича про скасування постанови, відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В.А. Романенко