Справа № 560/1670/19
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 560/1670/19

адміністративне провадження № К/9901/34070/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів Шарапи В.М., Стрелець Т.Г., розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, третя особа - Печеська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, про скасування рішення, за касаційною скаргою Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів Матохнюка Д.Б., Боровицького О.А., Шидловського В.Б. від 06.11.2019,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У травні 2019 року ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до суду з позовом до Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (далі також Лісовогринівецька сільрада, відповідач), третя особа - Печеська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (далі також Печеська ЗОШ, третя особа), у якому просила скасувати рішення №1 сесії Лісовогринівецької сільської ради від 26.02.2019 «Про створення та перейменування опорного закладу та його філії» (далі також спірне, оскаржуване рішення).

2. Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 посилалася на те, що є матір`ю семи дітей, у тому числі трьох з інклюзією, які відвідували Печеську загальноосвітню шкоду І-ІІ ступенів без використання автобусного підвозу. Проте, оскарженим рішенням реорганізовано Печеську загальноосвітню школу І-ІІ ступенів в Печеську початкову школу.

3. Позивачка у своїй позовній заяві стверджувала, що внаслідок зазначеної реорганізації, діти повинні будуть відвідувати Стуфчинецьку загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів, яка знаходиться на відстані близько 12 км від села, в якому вони проживають. Як наслідок, на переконання ОСОБА_1 , відповідачем допущено порушення вимог пункту 2.4 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 14.08.2001 №63 та погоджених листом Міністерства освіти і науки України від 05.06.2001 №1/12-1459, щодо максимальних радіусу обслуговування учнів шкіл ІІ-ІІІ ступенів та відстані транспортної доступності.

4. Крім того, у позовній заяві наголошувалось, що щоденний переїзд до школи у понад 25 км по дорозі з відсутнім твердим покриттям, зумовить негативний вплив на здоров`я дітей, призведе до додаткових витрат сім`ї та створить загрозу безпеці учнів під час їх підвезення до місця навчання.

5. ОСОБА_1 наполягала й на тому, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем без урахування потреб територіальної громади та з порушенням порядку створення опорних закладів, а також зазначала, що це рішення за визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», на її думку, відноситься до регуляторного акту. Однак, як стверджує позивачка, відповідачем не були дотримані спеціальні процедури, встановлені для порядку його ухвалення, чим порушено її та мешканців сіл Аркадіївці, Моломолинці та Печеськи права, визначені статтею 6 зазначеного Закону.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

6. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.07.2019, у задоволенні позову відмовлено.

7. Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на тому, що оскаржуване рішення є актом індивідуальної дії, а тому права позивачки не порушені. Суд констатував, що оскільки судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси позивача то у спірному випадку відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

8. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019 рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог, а саме - скасовано рішення №1 сесії Лісовогринівецької сільської ради від 26.02.2019 року «Про створення та перейменування опорного закладу та його філії».

9. Ухвалюючи таке судове рішення, суд апеляційної інстанції, проаналізувавши норми Закону України Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні», Положення про освітній округ та Порядку проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №996 від 03.11.2010, дійшов висновку про те, що консультації з громадськістю проводяться в обов`язковому порядку, зокрема, з приводу розроблення та реалізації програм економічного, соціального і культурного розвитку.

10. Проте, за висновками апеляційного суду, суд першої інстанції не врахував, що оскаржуване рішення впливає на таке важливе конституційне право позивача (її дітей), як право на освіту, що є безумовною підставою для врахування думки територіальної громади при прийнятті такого рішення.

11. Крім того, апеляційний суд, встановив, що серед дітей позивачки є діти інваліди з дитинства, які мають обмежені фізичні можливості, однак відповідачем, при прийнятті оскаржуваного рішення, не було враховано інтереси, стан здоров`я та рекомендації дітей інвалідів не лише позивачки, а усіх таких дітей, які проживають у цій місцевості, як то перевезення таких дітей спеціально облаштованим автобусом, і можливість такого перевезення згідно лікарських рекомендацій.

12. У зв`язку з тим, що такі обставини не були належним чином з`ясовані та не враховані відповідачем під час прийняття спірного рішення, апеляційний суд визнав таке рішення передчасним.

13. У постанові апеляційного суду звернуто увагу й на те, що відповідно до статті 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.1989 № 44/25 та ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

14. Отже, у випадку наявності будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, які стосуються інтересів дітей, з урахуванням положень статті 3 Конвенції «Про права дитини», пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дітей.

15. Ураховуючи також і те, що аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах вже була викладена у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 (справа №359/6814/17) та від 06.02.2019 (справа №720/1536/16-а), суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

16. Не погоджуючись з вищевказаною постановою апеляційного суду, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить її скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Суди попередніх інстанцій встановили, що ОСОБА_1 є матір`ю дітей 2005, 2009, 2010, 2013, 2014 та 2018 року народження, що підтверджується посвідченням, виданим 14.06.2012 відділом у справах сім`ї, молоді та спорту Хмельницької районної державної адміністрації. Троє із вказаних дітей з інклюзією та є учнями Печеської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів.

18. Розпорядженням сільського голови Лісовогринівецької сільської ради №11-о від 28.01.2019 «Про скликання 46-ї сесії Лісовогринівецької сільської ради» скликано 46 чергову сесію Лісовогринівецької сільської ради та, зокрема, винесено на її розгляд питання щодо створення та перейменування опорного закладу та його філії.

19. 28.01.2019 на офіційному сайті Лісовогринівецької сільської ради (htpp://lisovogrynivecka-rada.gov.ua) в розділі «Проекти рішень» опубліковано проект рішення 46 чергової сесії від 26.02.2019 «Про створення та перейменування опорного закладу та його філії».

20. Відповідно до питання №1 порядку денного Протоколу засідання постійної депутатської комісії з питань соціального захисту населення, освіти, фізичного виховання, культури, релігії та міграції, охорони здоров`я та соціальної політики від 08.02.2019, предметом розгляду цієї комісії було питання щодо створення та перейменування опорного закладу та його філії.

21. На 46 черговій сесії Лісовогринівецької сільської ради 26.02.2019 прийнято рішення №1 «Про створення та перейменування опорного закладу та його філії» яким, відповідно до пункту 1 реорганізовано Аркадіївецьку загальноосвітню школу І-ІІ ступенів Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (), Гнатовецьку загальноосвітню школу I-II ступенів Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (), Печеську загальноосвітню школу І-ІІ ступенів Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (), Терешовецьку загальноосвітню школу І-ІІ ступенів Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (), Шпичинецьку загальноосвітню школу І ступеня Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області () шляхом приєднання до Стуфчинецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області () з пониженням ступеня в Аркадіївецьку початкову школу, Гнатовецьку початкову школу, Печеську початкову школу, Терешовецьку початкову школу, Шпичинецьку початкову школу, як філію, без права юридичної особи.

22. Згідно з пунктами 2, 3 вказаного рішення вирішено створити опорний заклад освіти - Стуфчинецька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району, Хмельницької області () шляхом приєднання Аркадіївецької початкової школи, Гнатовецької початкової школи, Печеської початкової школи, Терешовецької початкової школи, Шпичинецької початкової школи Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Перейменувати опорний заклад «Стуфчинецька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області» у «Стуфчинецький ліцей Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області», скорочена назва: Стуфчинецький ліцей ().

23. Також, пунктом 4 рішення вирішено вважати, що «Стуфчинецький ліцей Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області» () є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та об`єктів, Стуфчинецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області () та Аркадіївецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (), Гнатовецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (), Печеської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (), Терешовецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (), Шпичинецької загальноосвітньої школи І ступеня Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області ().

24. Вважаючи, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем з порушенням вимог Конституції та законів України, її прав ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

25. В обґрунтуванні вимог касаційної скарги відповідач посилається на те, що спірне рішення прийнято Лісовогринівецькою сільрадою у передбачений законодавством спосіб та з урахуванням усіх обставин, які мають значення для його прийняття, а також у межах наданих цьому органу повноважень й з метою забезпечення надання якісних освітніх послуг відповідно статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 61,66 Закону України «Про освіту», статей 9,11 Закону України «Про загальну середню освіту», Положення про освітній округ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 №777, Кодексу законів про працю України, Цивільного кодексу України.

26. На думку відповідача, суд апеляційної інстанції надав неналежну та помилкову оцінку аргументам позивачки про те, що серед її дітей є діти - інваліди з дитинства, що свідчить про їх обмежені фізичні можливості та наявність певних застережень для їх здоров`я та, нібито, необхідність перевезення таких дітей спеціально облаштованим автобусом.

27. На підтримку такого аргументу скаржник наводить доводи про те, що до моменту прийняття спірного рішення до відповідача не надходило жодних письмових звернень від директорів закладів загальної середньої освіти Лісовогринівецької сільради та батьків учнів щодо перевезення дітей з особливими освітніми потребами спеціально облаштованим автобусом.

28. Лісовогринівецька сільрада вказує і на те, що нею 19.11.2019 було направлено лист до Управління соціального захисту населення Хмельницької РДА Хмельницької області за вих. № 1622 стосовно інформації про перебування на черзі для отримання інвалідного візка дітей позивачки та лист до Хмельницького районного інклюзивного-ресурсного центру Гвардійської сільської ради за вих. №1629 від 20.11.2019 щодо звернення ОСОБА_1 для проведення комплексної психолого-педагогічної оцінки розвитку її дітей.

29. Відповідач стверджує, що як вбачається з отриманої відповіді від Управління соціального захисту населення Хмельницької РДА Хмельницької області особи, вказані в листі Лісовогринівецької сільської ради, не перебувають на обліку в Централізованому банку даних з проблем інвалідності щодо отримання інвалідного візка, а Хмельницький районний інклюзивного-ресурсний центр Гвардійської сільської ради повідомив, що ОСОБА_1 для проведення комплексної психолого-педагогічної оцінки розвитку її дітей не зверталась.

30. З урахуванням цих обставин, відповідач вважає, що прийняте ним рішення відповідає закону і помилково скасовано оскаржуваною постановою суду апеляційної інстанції.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

31. Так, згідно з приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

32. Відповідно до абзацу 2 пункту тридцятого частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням місцевої ради.

33. Згідно з положеннями частини четвертої статті 36 Закону України «Про освіту» та частини шостої статті 11 Закону України «Про загальну середню освіту» реорганізація і ліквідація загальноосвітніх навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням сесії місцевої ради, державної і приватної форм власності - за рішенням засновника (засновників).

34. Повноваження районних та обласних рад визначені статтею 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в України». Зі змісту даної статті вбачається, що до виключних повноважень районної ради не відноситься вирішення питань про утворення чи ліквідацію навчальних закладів комунальної форми власності.

35. Разом з тим, відповідно до пункту 30 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням місцевої ради (селищної, сільської, міської).

36. Порядок утворення та основні засади діяльності освітнього округу визначаються Положенням про освітній округ, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року № 777.

37. Відповідно до абзацу другого пункту 1 вищенаведеного Положення округ - об`єднання навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту. До складу округу можуть входити опорні загальноосвітні навчальні заклади (далі - опорні заклади), їх філії.

38. Пункт 2 Положення про освітній округ передбачає, що засновниками (співзасновниками) освітнього округу (опорного закладу, його філій) можуть бути представницькі органи місцевого самоврядування об`єднаних територіальних громад, районні ради (далі - засновники).

39. Пунктом 4 Положення про освітній округ також визначено, що головними завданнями округу (опорного закладу, його філій) є концентрація та ефективне використання наявних ресурсів, їх спрямування на задоволення освітніх потреб учнів (вихованців), створення єдиної системи виховної роботи. Суб`єктами округу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності можуть бути: дошкільні навчальні заклади; загальноосвітні навчальні заклади (в тому числі навчально-виховні комплекси); позашкільні навчальні заклади; міжшкільні навчально-виробничі комбінати; професійно-технічні навчальні заклади; вищі навчальні заклади; заклади культури (бібліотеки, музеї, будинки культури та інші); заклади фізичної культури і спорту; підприємства; громадські організації (пункт 5).

40. Для прийняття рішення про створення округу засновник: проводить аналіз мережі навчальних закладів, підприємств і громадських організацій, розміщених у межах адміністративно-територіальної одиниці, з урахуванням їх кадрового потенціалу та рівня матеріально-технічного забезпечення; вивчає стан впровадження допрофільної підготовки і профільного навчання у навчальних закладах, що входитимуть до складу округу, та якість надання зазначених освітніх послуг; проводить діагностику учнів старших класів (анкетування, тестування, співбесіди) з метою як виявлення, так і підтвердження вибору ними певного профілю навчання; вивчає можливість утворення опорних закладів для організації на їх базі допрофільної підготовки і профільного навчання; прогнозує витрати на зміцнення матеріально-технічної бази навчальних закладів, придбання шкільних автобусів з метою організації підвезення учнів і педагогічних працівників до місця навчання, роботи та додому, введення у разі потреби додаткових посад педагогічних працівників; вивчає доцільність і можливість утворення інтернатів у складі опорних закладів для учнів, які проживають у віддалених населених пунктах; визначає місцезнаходження округу з урахуванням розміщення його суб`єктів і транспортного забезпечення; організовує проведення інформаційно-роз`яснювальної роботи з педагогічними працівниками, учнями, їх батьками (особами, які їх замінюють), громадськістю щодо утворення округу та можливості організації до профільної підготовки та профільного навчання для учнів на базі інших навчальних закладів, що входитимуть до його складу.

41. За приписами статті 8 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» загальні збори громадян за місцем проживання є формою їх безпосередньої участі у вирішенні питань місцевого значення. Рішення загальних зборів громадян враховуються органами місцевого самоврядування в їх діяльності. Порядок проведення загальних зборів громадян за місцем проживання визначається законом та статутом територіальної громади.

42. В силу вимог частин першої, третьої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

43. Згідно з положеннями статті 13 Закону України «Про місцеве самоврядування України» територіальна громада має право проводити громадські слухання - зустрічатися з депутатами відповідної ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування. Громадські слухання проводяться не рідше одного разу на рік. Пропозиції, які вносяться за результатами громадських слухань, підлягають обов`язковому розгляду органами місцевого самоврядування.

44. Відповідно до пункту 3 Порядку проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 996 від 03.11.2010, консультації з громадськістю проводяться з питань, що стосуються суспільно-економічного розвитку держави, реалізації та захисту прав і свобод громадян, задоволення їх політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів.

45. При цьому, згідно пунктом 12 цього Порядку в обов`язковому порядку проводяться консультації з громадськістю у формі публічного громадського обговорення та/або електронних консультацій з громадськістю щодо проектів нормативно-правових актів, які: стосуються конституційних прав, свобод та обов`язків громадян; стосуються життєвих інтересів громадян, у тому числі впливають на стан навколишнього природного середовища; передбачають провадження регуляторної діяльності у певній сфері; визначають стратегічні цілі, пріоритети і завдання у відповідній сфері державного управління (у тому числі проекти державних і регіональних програм економічного, соціального і культурного розвитку, рішення стосовно їх виконання); стосуються інтересів територіальних громад, здійснення повноважень місцевого самоврядування, делегованих органам виконавчої влади відповідними радами; визначають порядок надання адміністративних послуг тощо.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

46. Відповідно до частин першої - п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

47. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

48. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

49. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

50. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

51. Відповідно до повноважень Верховного Суду, встановлених частиною першою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

52. Перевіряючи у межах повноважень касаційного суду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів виходить з такого.

53. Справи, предмет спору у яких виник у правовідносинах, подібних до справи, яка розглядається, вже були предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема, у постанові від 06.02.2019 (справа №720/1536/16-а) колегія суддів Касаційного адміністративного суду, посилаючись на раніше висловлену Верховним Судом правову позицію у постанові від 14.08.2018 у справі №359/6814/17, дійшла таких висновків:

« 35. …рішення про ліквідацію та реорганізацію навчального закладу комунальної форми власності приймає місцева (сільська, селищна, міська) рада, у віданні якої перебуває відповідний навчальний заклад.

45. …консультації з громадськістю проводяться в обов`язковому порядку, зокрема, з приводу розроблення та реалізації програм економічного, соціального і культурного розвитку.

46. Отже, оскаржувані рішення впливають на таке важливе конституційне право позивачів (їх дітей), як право на освіту, що є безумовною підставою для врахування думки територіальної громади при прийнятті таких рішень.

50. Як зазначено у статті 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.1989 №44/25, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

51. Отже, у випадку наявності будь-якої правової колізій, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дітей, з урахуванням положень статті 3 Конвенції «Про права дитини», пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дітей.».

54. Розглядаючи цю справу у касаційному порядку, колегія суддів не вбачає підстав для відступу від таких висновків щодо застосування норм права, раніше висловлених Верховним Судом.

55. З установлених судами попередніх інстанцій обставин цієї справи вбачається, що прийняттю спірного рішення передувало лише опублікування його проєкту 28.01.2019 на офіційному сайті Лісовогринівецької сільської ради (htpp://lisovogrynivecka-rada.gov.ua) у розділі «Проекти рішень» та обговорення питання щодо створення та перейменування опорного закладу та його філії на засіданні постійної депутатської комісії з питань соціального захисту населення, освіти, фізичного виховання, культури, релігії та міграції, охорони здоров`я та соціальної політики від 08.02.2019.

56. Проте, як про це дозволяють стверджувати обставини справи, встановлені її судовим розглядом, Лісовогринівецькою сільською радою, яка у спірних правовідносинах представляє інтереси об`єднаної територіальної громади сіл Лісові Гринівці, Стуфчинці, Тиранівка, Печеськи, Терешівці, Моломолинці та Аркідіївці, у порядку підготовки проекту оскаржуваного позивачкою рішення не було проведено інформаційно - роз`яснювальної роботи серед громадськості щодо створення та перейменування опорного закладу та його філії шляхом проведення загальних зборів громадян вищевказаних населених пунктів за місцем їх проживання як формою їх безпосередньої участі у вирішенні питання щодо утворення освітнього округу для врахування їх думки та прийнятих рішень загальних зборів громадян органами місцевого самоврядування в їх діяльності, що суперечить чинним вимогам законодавства.

57. Доказів зворотного відповідачем, на якого процесуальним законом покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, у судах попередніх інстанціях надано не було й відповідних мотивів, які б спростовували висновки, викладені у оскаржуваній постанові апеляційного суду і встановлені цим судом обставини, касаційна скарга не містить.

58. Не проведення обговорень проекту рішення про ліквідацію навчальних закладів та прийняття рішення про утворення опорного округу без урахування думки батьків учнів, зокрема, й позивачки, з цього приводу говорить про те, що спірне рішення не відповідає критеріям, визначеним частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими рішення суб`єкта владних повноважень має бути прийнято, у тому числі, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно і розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

59. Колегія суддів не входить в обговорення доводів касаційної скарги стосовно недоведеності, на думку відповідача, обставин щодо наявності серед дітей позивачки дітей - інвалідів з дитинства та їх обмежених, у зв`язку з цим, фізичних можливостей і наявності певних застережень для їх здоров`я, зокрема, необхідності нібито перевезення таких дітей спеціально облаштованим автобусом, оскільки такі твердження засновані на документах, отриманих Лісовогринівецькою сільрадою у листопаді 2019 року, тобто вже після закінчення розгляду справи по суті позовних вимог та вирішення спору у судах першої та апеляційної інстанцій.

60. Надані відповідачем до касаційного суду і додані до касаційної скарги докази, а саме: копія листа до Управління соціального захисту населення Хмельницької РДА Хмельницької обл. за вих. № 1622 від 19.11.2019; копія листа до Хмельницького районного інклюзивного-ресурсного центру Гвардійської сільської ради за вих. № 1629 від 20.11.2019; копія відповіді від Управління соціального захисту населення Хмельницької РДА Хмельницької обл.; копія відповіді Хмельницького районного інклюзивного-ресурсного центру Гвардійської сільської ради, під час розгляду і вирішення цієї справи у судах попередніх інстанцій не подавались, таких доказів фактично не існувало станом на момент ухвалення остаточного судового рішення у цій справі, у судовому засіданні вони не досліджувались, у зв`язку з чим оцінка їм у порядку, встановленому процесуальним законом, судами не надавалась.

61. Відповідно ж до частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

62. Вищевикладені доводи касаційної скарги зводяться до встановлення нових обставин у справі та переоцінки зібраних у ній доказів, що однак виходить за межі повноважень касаційного суду, встановлених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України і унеможливлює їх оцінку Верховним Судом під час розгляду справи у касаційному порядку

63. Інші ж, наведені у касаційній скарзі аргументи, ретельно проаналізовані колегією суддів, однак висновку суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позову вони не спростовують, оскільки не містять належних, вагомих, доречних і переконливих міркувань, заснованих на об`єктивних фактах і нормах права, які б дозволяли вважати інакше та могли б поставити під сумнів законність і обґрунтованість оскаржуваного у касаційному порядку судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

64. Ураховуючи викладене, Верховний Суд, провівши касаційний розгляд справи у межах доводів та вимог касаційної скарги, повноважень касаційного суду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, не виявив неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та/або порушення норм процесуального права, а тому не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, яке ухвалене відповідно до закону.

65. Керуючись статтями 340, 341, 343, 349, 350, 355, 356, Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15.01.2020 №460-IX,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Судді: В.М. Шарапа

Т.Г. Стрелець