Справа № 480/4939/21
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2022-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2022 року Справа № 480/4939/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4939/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ), звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Сумській області), Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області (далі - відповідач 2, ГУ ДКСУ у Сумській області), в якій просив:

1) визнати протиправною бездіяльність Головного Управління ДПС у Сумській області щодо неподання до органів державної казначейської служби України висновку про повернення позивачу надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 16182,12 грн.;

2) стягнути з Державного бюджету України на користь позивача через ГУ ДКС України у Сумській області заборгованість з повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 16182,12 гривень.

Свої вимоги мотивував тим, що до 23.10.2018 він мав статус та був платником податку на додану вартість. Згідно витягу з інформаційної системи органів ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та цільовими фондами станом на 19.05.2021 вбачається наявність переплати з податку на додану вартість у сумі 16182,12грн. Водночас, відповідач за заявою ОСОБА_1 в порушення вимог Податкового кодексу України не вчинив дій щодо направлення висновку про повернення йому надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 16182,12 грн., у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 14.06.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.30-31), в якому просив у задоволенні вимог відмовити з огляду на те, що при підтвердженні бюджетного відшкодування було встановлено, що відшкодування сум податку з податку на додану вартість неможливо з причини невірних реквізитів рахунку, який було змінено Державною казначейською службою з 27.08.2019. При цьому у відзиві представник відповідача визнає, що за наявності у позивача податкового боргу 3347,49грн. бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена позивачем сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу 16182грн. (19529-3437,49).

Відповідач 2 також подав відзив, в якому заперечував проти задоволення позову, виходячи з того, що правовідносини, що стали предметом даного позову, виникли між позивачем та контролюючим органом. ГУ ДКСУ у Сумській області не порушило жодного нормативно-правового акта з питань повернення з бюджету податку на додану вартість, тим самим не вчиняло незаконних дій та не допускало протиправної бездіяльності по відношенню до позивача.

Станом на сьогодні відповіді на відзив позивачем до суду не подано.

Ухвалами суду від 30.07.2021 та від 01.10.2021 у відповідача-1 було витребувано додаткові докази у справі, які були надано.

Також ухвалою суду від 24.12.2021 (а.с.42) у відповідача-1 витребовувалися копії належним чином завірених: декларації позивача з податку на додану вартість за жовтень 2018р., податкового повідомлення-рішення від 21.01.2021 №, довідку/витяг щодо стану розрахунків платника з бюджетом та цільовими фондами станом на момент надання відповіді з відображенням суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, яка підлягає поверненню позивачу, а також докази наявності заборгованості у сумі 3347,49грн. (у разі наявності). Однак, станом на момент розгляду справи вимоги ухвали суду залишились не виконаними.

Відповідно до ч.9 ст. 81 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Приймаючи до уваги вказане, судом визнано обставини, для з`ясування яких витребовувалися докази, зокрема, що позивачу станом на момент подання заяви від 11.03.2021, підлягала поверненню сума надмірно сплаченого податку на додану вартість зменшена на суму податкового боргу, у загальному розмірі 16182,12грн., що виникла, у зв`язку з поданням позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2018р., якою задекларовано суму від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, у сумі 27694грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Матеріалами справи, зокрема, витягом з інформаційної системи органів ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом (а.с.15-16), з урахуванням обставин, які визнано судом, підтверджено, що станом на 11.03.2021, а також станом на 19.05.2021 позивач мав переплату з податку на додану вартість в сумі 16182,12грн. З матеріалів справи судом встановлено, що грошові кошти у зазначеному розмірі зараховані до бюджету за кодом класифікації доходів бюджету «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)", що виникла у зв`язку з поданням позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2018р., якою задекларовано суму від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, у сумі 27694грн.

23.10.2018 реєстрацію платника податку на додану вартість позивача за його заявою від 23.10.2018 було анульовано, що підтверджується копією листа ГУ ДФС у Сумській області від 26.10.2018 (а.с.17).

11.03.2021 позивач засобами поштового зв`язку звернувся до відповідача із заявою №8 про повернення переплати з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 16182,12грн. повернути на рахунок позивача, відкритий в Охтирському відділенні АТ "Райффайзен Банк Аваль" (а.с.18-20).

Станом на дату прийняття судового рішення відповідачем не надано доказів на підтвердження вчинення дій щодо повернення позивачу 16182,12грн.

Надаючи оцінку правовим відносинам, що склались в даному випадку між сторонами у справі, судом враховано наступне.

Підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Стаття 43 Податкового кодексу України визначає умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені.

Так, пунктом 43.1 вказаної статті передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

За правилами пункту 43.2. цієї ж статті, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або на єдиний рахунок, або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Відповідно до пункту 43.3 статті 43 Податкового кодексу України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку (пункт 43.4. статті 43 Податкового кодексу України).

Положення статті 43 Податкового кодексу України узгоджуються з нормами Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 затверджено (далі - Порядок № 787).

Відповідно до п.1 Порядок №787 надміру зараховані кошти - сума коштів, що становить позитивну різницю між сумою фактично сплачених коштів та сумою коштів, яку повинен сплатити до відповідного бюджету платник платежів (зборів), що визначені відповідним законодавством (крім платежів (зборів), контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби), для повного виконання покладеного на нього грошового зобов`язання.

Згідно із пунктами 3, 4-1, 5 Порядку № 787 (в редакції чинній на час подання заяви від 11.03.2021 (а.с.18), повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті, перерахування компенсації здійснюється Казначейством або головними управліннями Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів (п.3).

У разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 Податкового кодексу України, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою про повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку (п.4-1).

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування компенсації здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили (абз.1 п.5).

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, органи Держмитслужби, та перерахування компенсації до Казначейства подається висновок відповідно до Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року N 60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 квітня 2019 року за N 370/33341, та Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18 липня 2017 року N 643, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 серпня 2017 року за N 976/30844 (абз.3 п.5).

Заява про повернення коштів з бюджету складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причина повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі (абз.7 п.5).

Схожі норми містяться в пунктах 3,5 Порядку №787 в редакції чинній на час розгляду справи, відповідно до яких повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Казначейства з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів (п.3). Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили (абз.1 п.5). У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, до Казначейства подається висновок відповідно до Порядку інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року N 60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 квітня 2019 року за N 370/33341 (абз.3 п.5).

Відповідно до пунктів 10,11 Порядку № 787 (в редакції чинній на час подання заяви від 11.03.2021 (а.с.18) заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подаються до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства (п.10).

Подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, повертається відповідним головним управлінням Казначейства, Казначейством надавачам без виконання у таких випадках:

1) перевищення встановлених законодавством строків надання заяви та подання до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства;

2) невідповідність інформації, викладеної у заяві платника, даним, наведеним у поданні або копії судового рішення, засвідченій належним чином, або даним відповідного головного управління Казначейства, Казначейства про зарахування коштів до бюджету;

3) надання заяви та подання або копії судового рішення, засвідченої належним чином, не за призначенням;

4) надання заяви та подання або копії судового рішення, засвідченої належним чином, неуповноваженою особою;

5) порушення встановлених вимог щодо оформлення подання або копії судового рішення (п.11).

Згідно із ч.2 ст.45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Підпунктом 1 пункту 2 постанови від 16.02.2011 №106 "Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету" Кабінетом Міністрів України постановлено: органам, що контролюють справляння надходжень бюджету забезпечити відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів. При цьому, органом, що контролює справляння надходжень бюджету за кодом класифікації доходів бюджету, за яким згідно Класифікацією доходів бюджету, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 №11 обліковується "Податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" є ДПС.

Згідно із п.5 розділу ІІІ Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року N 60 (далі - Порядок інформаційної взаємодії №60) якщо за результатами розгляду заяви підрозділом територіального органу ДПС, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу, встановлено правомірність повернення коштів, працівник цього підрозділу вносить до Журналу відмітку про правомірність повернення відповідної суми коштів. У разі, якщо за результатами розгляду заяви правомірність повернення коштів не встановлено, у строки, визначені абзацами другим - четвертим цього пункту, підрозділ територіального органу ДПС, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу, готує та направляє платнику письмове повідомлення з відмовою у поверненні коштів із зазначенням причини такої відмови.

Аналіз вказаних норм дає змогу дійти висновку, що обов`язковою передумовою повернення платнику податків надміру/помилково сплачених коштів, є одночасна наявність наступних обставин: 1) відсутність у такого платника податкового боргу; 2) подання платником податків заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення переплати; 3) відповідність поданої заяви вимогам пункту 43.4 Податкового кодексу України. За наслідками подання відповідної заяви орган ДПС у визначені законом строки повинен або підготувати подання (висновок) про повернення такої суми, або надати письмову відмову у поверненні коштів із зазначенням причини такої відмови.

Аналогічний правовий висновок викладено і в постановах Верховного Суду від 18 червня 2019 року (справа №826/3490/18), від 13 червня 2019 року (справа №812/1017/16), від 11 червня 2019 року (справа №826/8802/16), від 5 березня 2019 року (справа 814/3233/15), від 28 лютого 2019 року (справа №805/1218/16-а), від 5 лютого 2019 року (справа №826/7672/17), від 04 березня 2021 року у справі №280/2059/19.

Так, з установлених судом обставин вбачається, що ФОП ОСОБА_1 11.03.2021 була надіслана на адресу контролюючого органу заява від 11.03.2021 про повернення надміру сплаченої суми з податку на додану вартість у розмірі 16182,12грн. (а.с.18-19). Подана заява, як вбачається з її змісту (а.с.18) відповідає встановленим Податковим кодексом України вимогам та була подана в межах 1095 днів від дня виникнення переплати. Розмір суми 16182,12грн. яка підлягала поверненню, відповідачем не заперечується (а.с.30). Однак, жодної відповіді на вказану заяву позивачу від контролюючого органу не надходило. Доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було.

Водночас, обґрунтовуючи свою позицію, податковий орган зазначає, що при підтвердженні бюджетного відшкодування було встановлено, що перерахування сум податку на додану вартість, які були заявлені позивачем, є неможливим з причин невірних реквізитів рахунку, який було змінено Державною казначейською службою з 27.08.2019.

Однак, ні положення статті 43 Податкового кодексу України, ні Порядку №787, а так само і Порядку інформаційної взаємодії №60 не визначають таких підстав для відмови у наданні висновку про повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань як зміна реквізитів рахунків.

Інших підстав для не надсилання висновку, відповідачем-1 не зазначено.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено бездіяльність щодо невжиття заходів, спрямованих на повернення позивачу суми надмірно сплачених зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 16182,12грн., така бездіяльність не відповідає критеріям правомірності, визначених в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим вважає необхідним визнати таку бездіяльність протиправною та стягнути з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_1 надмірно сплачені суми податку на додану вартість у розмірі 16182грн.12коп.

При прийняття рішення, судом також враховано, що відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

У постанові від 12 лютого 2019 року № 826/7380/15 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання щодо належного способу захисту права платника ПДВ на отримання сум бюджетного відшкодування з ПДВ, зазначила, що, враховуючи відсутність механізму реального відшкодування платнику ПДВ узгодженої суми бюджетного відшкодування цього податку, такі способи захисту порушеного права, як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування або внести заяву платника податку до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, не призведуть до ефективного відновлення права платника податку. Ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права платника податку, є стягнення з Державного бюджету України через відповідний контролюючий орган на користь платника податку заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість та пені, нарахованої на суму такої заборгованості. Ухвалюючи зазначену постанову, Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постановах від 16 вересня 2015 року у справі № 21-881а15, від 17 листопада 2015 року у справі № 21-4371а15, від 2 грудня 2015 року у справі №21-2650а15, від 20 квітня 2016 року у справі №21-452а16, від 7 березня 2017 року у справі №820/19449/14.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи приписи частини другої статті 5 КАС України, суд може захистити право або інтерес іншим способом, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою виконання завдання адміністративного судочинства, передбаченого частиною першою статті 2 КАС України, щодо ефективного поновлення прав та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, саме на суд покладено обов`язок ухвалення рішення, яке відновить права платника податків у сфері публічно-правових відносин від порушень.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав саме для стягнення суми податку на додану вартість на користь позивача з Державного бюджету України, що забезпечить правовий захист права позивача на отримання зазначеної суми.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеної у постанові Верховного Суду від 04 березня 2021 року у справі №280/2059/19.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане, а також приймаючи до уваги, що саме протиправна бездіяльність відповідача-1, призвела до виникнення даного спору, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача саме за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в сумській області в рахунок повернення суму судового збору в розмірі 3178грн., сплачених позивачем за подання позовної заяви згідно квитанцій від 07.06.2021 (а.с.5,8).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Сумській області (код ЄДРПОУ ВП 43995469, м. Суми, вул. Іллінська, 13), Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області (7, 40000, м. Суми, вул. Воскресенська, 7) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Сумській області яка полягає у неподанні до органів Державної казначейської служби України висновку про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 16182,12 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) надмірно сплачені суми податку на додану вартість у розмірі 16182грн. (шістнадцять тисяч сто вісімдесят дві гривні) 12 коп.

Стягнути з Головного управління ДПС у Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 3178,00 (три тисячі сто сімдесят вісім) грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 19.04.2022.

Суддя І.Г. Шевченко