Справа № 300/8686/21
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2022 р. справа № 300/8686/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Главача І.А., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі, також - позивач) в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі, також - відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) про визнання протиправною відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника з 11.07.2017 на дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті її батька ОСОБА_3 та зобов`язання нарахувати та виплатити пенсію по втраті годувальника з 11.07.2017 на дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті її батька ОСОБА_3 .

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазаначила, що відповідачем протиправно відмовлено 21.09.2021 призначити пенсію у зв`язку із втратою годувальника згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 у справі №300/3074/20 - з 11.07.2017, з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника відповідно до пункту 3 частин 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки, як стверджує ОСОБА_1 , із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника після смерті ОСОБА_3 звернулась ще у липні 2017 року у Болехівський міський відділ Пенсійного фонду України.

Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 04.01.2022, відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін, а також зобов`язано позивача надати письмове обґрунтування обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 03.03.2022 (а.с.11-13). Відповідач не погоджується з доводами ОСОБА_1 , викладеними у позовній заяві, та вказує на їх безпідставність і необґрунтованість з огляду на наступні обставини. Зокрема зазначено, що на виконання рішення суду від 05.03.2021, яке набрало законної сили 30.06.2021, у справі №300/3074/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 30.06.2021, тобто з часу набрання рішенням законної сили, призначено пенсію по втраті годувальника на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за документами про стаж померлого ОСОБА_3 , доданими до заяви від 22.06.2020, а саме: трудової книжки НОМЕР_1 , архівної довідки №С-82/04-01 від 21.08.2017, архівних довідок з Російської Федерації №05/421-л від 31.08.2017, №05-180-3 від 31.08.2017, №1206, №1207 від 31.08.2017. Додатково зауважив щодо порушеного строку звернення до суду. Відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 09.03.2022 витребувано додаткові документальні докази в Головного управління Пенсійного фонду України.

На поштову адресу суду 16.03.2022 від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, в яких позивачка спростовує доводи відповідача, викладені у відзиві на позов.

Суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 263 КАС України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив. З огляду на викладене, пояснення, міркування та аргументи, наведені позивачкою у запереченні на відзив, при розгляді та вирішенні даної справи судом до уваги не бралися.

13.04.2022, на виконання вимог ухвали суду від 09.03.2022, відповідачем долучено копії витребуваних судом документів.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), вивчивши доводи адміністративного позову і відзиву на позовну заяву, додаткового письмового пояснення позивача, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_4 із зазначеним позовом, в якому просила визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу її чоловіка ОСОБА_3 для призначення пенсії по втраті годувальника на доньку ОСОБА_2 період служби в лавах Радянської Армії з 24.05.1984 по 12.06.1986, пільговий страховий стаж за період роботи в районах Крайньої півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР з 25.01.1990 по 30.09.1993 помічником бурильника по видобутку нафти, газу та газового конденсату (з переводом на посаду оператора по підземному ремонту свердловин у Нафтогазовидобувному управлінні «Усінськнафта» виробничого об`єднання «Комнафта» РФ, з розрахунку 1 рік за півтора року, пільговий страховий стаж за період роботи у районах Крайньої півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР з 11.10.1993 по 01.04.1994 на посаді помічника бурильника 5 розряду Північного управління по видобутку нафти і газу акціонерного товариства Гірно-нафтова компанія «Сокол» управління акціонерного товариства закритого типу «Соколсервіс» РФ, з розрахунку 1 рік за півтора року, зобов`язати зарахувати до страхового стажу ОСОБА_3 для призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 вказані періоди та призначити пенсію ОСОБА_2 по втраті годувальника її батька ОСОБА_3 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , з урахуванням вищезазначених періодів роботи.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.03.2021 позов задоволено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2021 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року по справі №300/3074/20 - без змін.

29.07.2021 у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про роз`яснення судового рішення ухваленого в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення - відмовлено.

Згодом позивач звернулася з вимогою про призначення пенсії по втраті годувальника з 11.07.2017 (день, що настає за днем смерті годувальника ОСОБА_3 ).

21.09.2021 відповідачем повідомлено, що виконання рішення суду від 05.03.2021 здійснюється в межах визначених у цьому рішенні зобов`язань. Відповідно до пункту 3 частини 1 статі 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника. У зв`язку з тим, що ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про роз`яснення рішення суду від 29.07.2021 щодо часу, з якого необхідно призначити пенсію по втраті годувальника, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 30.06.2021, тобто з часу набранням рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 законної сили, призначено пенсію ОСОБА_2 по втраті годувальника - її батька ОСОБА_3 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

24.09.2021 ОСОБА_1 повторно звернулася зі скаргою до відповідача, в якій, зокрема серед іншого, просила призначити пенсію по втраті годувальника на ОСОБА_2 після смерті її батька ОСОБА_3 з 11.07.2017 в розмірі 1854,00 грн, який встановлений станом на вересень 2021 року, оскільки саме через неправомірні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, що визнано судовими рішеннями, безпідставно не була призначена пенсія по втраті годувальника ще у 2017 році і це породило судову тяганину.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом за №8262-7843/С-02/8-0900/21 від 12.10.2021 повідомило, що детальні роз`яснення щодо виконання рішення суду викладено у листі від 21.09.2021. Додатково зауважено, вперше за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 звернулась 22.06.2020, але у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу годувальника (зараховано 9 років страхового стажу при необхідному - не менше 12 років) відмовлено у призначенні пенсії. Враховуючи чинне законодавство (пройшло більше 12 місяців від дня звернення за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника), а також те, що судовим рішенням не було зобов`язано призначити пенсію з часу смерті годувальникака, відповідно відсутні підстави для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 11.07.2017.

Не погоджуючись із такою відмовою в призначенні пенсії з 11.07.2017 у зв`язку з втратою годувальника, з метою захисту свого права, позивачка звернулася з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, процедури призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, регулюються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі, також - Закон №1058) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Так, згідно з частиною 1 статті 36 Закону №1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років.

Положеннями частини 1 статті 37 Закону №1058 визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до цього Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління за місцем проживання (реєстрації).

У разі якщо особа, якій призначається пенсія, не досягла повноліття або є недієздатною, заява подається батьками, усиновителями, батьками-вихователями, прийомними батьками, патронатними вихователями, опікунами, піклувальниками за місцем їх проживання (реєстрації), представниками закладів (органів опіки і піклування), які виконують функції опікунів і піклувальників (далі - законні представники) за місцезнаходженням таких закладів (органів).

Згідно із пунктом 2.3 розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а саме:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;

3) довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності);

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України Про правовий статус осіб, зниклих безвісти;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) документи про місце проживання (реєстрації);

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

Відповідно до пункту 2.11 розділу ІІ Порядку №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

За документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, довідки про склад сім`ї, а також рішення суду (пункт 2.16. розділ ІІ Порядку №22-1).

Пунктом 1.7. розділу І Порядку №22-1 визначено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно статті 39 Закону №1058-IV та пункту 4.4. Порядку №22-1 на всіх членів сім`ї, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, призначається одна спільна пенсія. На вимогу члена сім`ї із загальної суми пенсії виділяється його частка, яка виплачується окремо.

У разі якщо член сім`ї, який звертається із заявою про призначення пенсії, повідомив про наявність інших утриманців, які мають право на призначення пенсії, їхнє місце проживання, до органу, що призначає пенсію за місцем проживання інших утриманців, невідкладно надсилається повідомлення про право утриманців звернутись із заявою про призначення пенсії.

Орган, що призначає пенсію за місцем проживання інших утриманців, надсилає заяву про призначення пенсії та документи, які засвідчують право інших утриманців на одержання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, до органу, що призначає пенсію, від якого надійшло повідомлення про призначення пенсії, протягом трьох робочих днів після їх отримання.

У разі якщо протягом трьох місяців від дати звернення члена сім`ї документи, необхідні для призначення пенсії іншим утриманцям, не надійшли, орган, що призначає пенсію, приймає рішення про призначення пенсії.

Якщо заява про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника іншим утриманцям, які проживають окремо, надійшла після винесення рішення про призначення пенсії, то приймається рішення про перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною кількості утриманців та, у разі необхідності, здійснюється виділення частки пенсії утриманцю, який проживає окремо. Документи, що надійшли пізніше, додаються до пенсійної справи, а рішення про виділення частки пенсії надсилається органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації) утриманця для оформлення окремої пенсійної справи.

Як уже зазначалося судом, рішенням суду від 05.03.2021, яке набрало законної сили 30.06.2021, визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_3 для призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 період служби в рядах Радянської Армії з 24.05.1984 по 12.06.1986 рік; пільговий страховий стаж за період роботи в районах Крайньої півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР - з 25.01.1990 по 30.09.1993 помічником бурильника по видобутку нафти, газу та газового конденсату (з переводом на посаду оператора по підземному ремонту свердловин у Нафтогазовидобувному управлінні «Усінськнафта» виробничого об`єднання «Комнафта» РФ із розрахунку 1 рік за півтора року; пільговий страховий стаж за період роботи у районах Крайньої півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР - з 11.10.1993 по 01.04.1994 на посаді помічника бурильника 5 розряду Північного управління по видобутку нафти і газу акціонерного товариства Гірно-нафтова компанія «Сокол» управління акціонерного товариства закритого типу «Соколсервіс» РФ із розрахунку 1 рік за півтора року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_3 для призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 період служби в рядах Радянської Армії з 24.05.1984 по 12.06.1986 рік; пільговий страховий стаж за період роботи в районах Крайньої півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР - з 25.01.1990 по 30.09.1993 помічником бурильника по видобутку нафти, газу та газового конденсату (з переводом на посаду оператора по підземному ремонту свердловин у Нафтогазовидобувному управлінні «Усінськнафта» виробничого об`єднання «Комнафта» РФ із розрахунку 1 рік за півтора року; пільговий страховий стаж за період роботи у районах Крайньої півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР - з 11.10.1993 по 01.04.1994 на посаді помічника бурильника 5 розряду Північного управління по видобутку нафти і газу акціонерного товариства Гірно-нафтова компанія «Сокол» управління акціонерного товариства закритого типу «Соколсервіс» РФ із розрахунку 1 рік за півтора року. Призначено пенсію ОСОБА_2 , по втраті годувальника - її батька ОСОБА_3 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , з урахуванням вищезазначених періодів роботи.

Згідно статті 78 КАС України обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, при прийнятті рішення в даній адміністративній справі, суд враховував висновки суду викладені у рішенні від 05.03.2021 у справі №300/3074/20, обставини якої не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що позивач звернулася із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника 22.06.2020.

З огляду на викладене, суд робить висновок, що відповідач при вирішенні питання про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника з 30.06.2021, у зв`язку з набранням судовим рішенням від 15.03.2021 законної сили, діяв всупереч вимог чинного законодавства.

Доводи ж позивача про те, що пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідач зобов`язаний був призначити з дня подання бутафорної заяви про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, поданої у липні 2017 року, не враховуються судом, виходячи з наступного.

За змістом положень статті 45 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

При цьому, днем звернення за переведенням з одного виду пенсії на інший вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

До заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а також копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником.

Враховуючи те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області заява про призначення пенсії ОСОБА_1 зареєстрована 22.06.2020, а позивач жодним чином не довела звернення із відповідною заявою у встановленому законом порядку у липні 2017 року, днем з якого необхідно призначити пенсію у зв`язку з втратою годувальника - 22.06.2020, день звернення із заявою до пенсійного органу.

Принагідно зауважити, що довідки з резолюціями та штампами про їх реєстрацію як вхідної кореспонденції у вересні 2017 року свідчать про долучення відповідних документальних доказів до матеріалів пенсійної справи на підтвердження необхідного страхового пільгового стажу та заробітку, а не встановлення факту звернення із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника.

Суд вважає, що позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При прийнятті даного рішення також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (заява № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії , заява № 303-A, п. 29).

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для задоволення заявленого позову частково. При цьому, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити, нарахувати та виплатити пенсію в разі втрати годувальника з 22.06.2020 (з дня звернення із заявою про призначення пенсії) на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру в розмірі 908,00 гривень, підтвердженням чого є квитанція №86 від 22.12.2021.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на вказане, підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 454,00 гривень, що пропорційно становить 50 відсотків задоволених позовних вимог від загального розміру сплаченого судового збору.

Щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 понесених нею витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб?єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно частиною 3 статті 134 цього Кодексу для цілей витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (пункт 1); розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (пункт 2).

Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано: договір про надання правової допомоги від 08.12.2021, ордеру серії АТ №1016187, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ІФ №009669 від 08.12.2021, квитанція до прибуткового касового ордера на суму 5000,00 грн, розрахунок (акт) вартості за надані послуги по договору №68 від 08.12.2021 на суму 5000,00 грн.

Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку оплати послуг з правової допомоги у судовій справі №300/8686/21 розмір винагороди становить 5000,00 грн. Розрахунок розміру винагороди за надані послуги адвоката складено на підставі наступного обсягу наданих послуг з визначеною вартістю, а саме: 500,00 грн - усна консультація з приводу підготовки до складання позову (40 хв), 1500,00 грн - вивчення матеріалів для складання позову (120 хв); 3 000,00 грн - складання позовної заяви (300 хв).

Частиною 9 статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених вище норм права дає підстави вважати, що на підтвердження понесення витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів.

Крім того, відповідно до частин 2, 3 статті 30 Закону України від 05.07.2012 за №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Однак, при вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд враховує те, що розгляд цієї справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оскільки дана справа є справою незначної складності. Підготовка позовної заяви у даній справі не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, усі документи, необхідні для складання і подання до суду позовної заяви були у позивача в наявності, або ж могли бути ним безперешкодно отримані.

Суд дійшов висновку, що заявлена сума 5000,00 грн є неспівмірною зі складністю справи та завищеною, оскільки предмет спору в даній справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних.

Суд відмічає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 за №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 за №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України від 23.01.2014, заява №19336/04, пункт 268). У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті виконаних послуг, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 5000,00 грн є неспівмірною із складністю цієї справи та надмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг та затраченим ним часом на надання таких послуг.

Отже, беручи до уваги принцип співмірності, напрацьовану правову позицію щодо аналогічних відносин, у зв`язку із тим, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а також виходячи із критеріїв, визначених частинами 3, 5 статті 134, частиною 9 статті 139 КАС України, суд вважає, що співмірними і обґрунтованими є витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088, вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018) призначити, нарахувати та виплатити пенсію на дитину - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , по втраті годувальника - її батька ОСОБА_3 , з 22.06.2020 (з дня звернення із заявою про призначення пенсії), з урахуванням раніше проведених платежів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088, вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088, вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 );

заінтересована особа - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088, вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Главач І.А.