Справа № 340/3441/21
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/3441/21

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,

за участю секретаря судового засідання Бодюл М.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

представник: Мельник О.В.

відповідач: державна установа "Кропивницький слідчий ізолятор" (25009, м. Кропивницький, вул. Куроп`ятникова, 50-б, )

представник: Бурковський І.В.

про визнання протиправними та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" (надалі - ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор") про визнання протиправними та скасування наказів.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що вона проходить службу в ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" на посаді психолога відділу соціально-виховної та психологічної роботи. Наказом начальника ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" №57/ОС-дв-21 від 04.06.2021 року "Про притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності" їй оголошено сувору догану, а наказом начальника ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" №61/ОС-дв-21 від 07.06.2021 року "Про притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності" до неї застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність за порушення службової дисципліни. Позивачка стверджує, що жодних дисциплінарних проступків вона не вчиняла та не порушувала службову дисципліну. З цих підстав позивачка просить суд визнати протиправними та скасувати спірні накази.

Ухвалою судді від 02.07.2021 року відкрито провадження у цій справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що підставою для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності за наказом №57/ОС-дв-21 від 04.06.2021 року слугували висновки службового розслідування, призначеного наказом №132/ОС-21 від 13.05.2021 року, яким встановлено факт порушення позивачкою службової дисципліни, а саме перебування на службі в цивільному одязі та ігнорування нею виконання заходів під час посиленого варіанту несення служби. Підставою для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності за наказом №61/ОС-дв-21 від 07.06.2021 року слугували висновки службового розслідування, призначеного наказом №140-ОС-21 від 18.05.2021 року, яким встановлено факт порушення позивачкою норм Кодексу професійної етики персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України. Доводячи, що при винесенні спірних наказів відповідачем дотримано порядок накладення дисциплінарних стягнень, його представник просив суд у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 31.01.2022 року суд вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 з 25.11.2014 року прийнята на службу в органи Державної кримінально-виконавчої служби України та проходить її на посаді психолога відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор". (а.с. 113 119, т.1)

Наказом начальника ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" №57/ОС-дв-21 від 04.06.2021 року "Про притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності" за порушення пункту 3, 4 частини І наказу Міністерства юстиції України №4079/5 від 19.12.2019 року "Про затвердження Правил носіння форми одягу і знаків розрізнення особами рядового та начальницького складу та курсантами закладів освіти Державної кримінально-виконавчої служби України", порушення пункту 8 частини 1, пункту 1 частини II Посадової інструкції психолога відділу соціально-виховної та психологічної роботи, самоусунення від виконання своїх посадових обов`язків, порушення Присяги працівника Державної кримінально-виконавчої служби України, старшому лейтенанту внутрішньої служби ОСОБА_1 оголошено сувору догану. (а.с. 38, т.1)

Згодом наказом начальника ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" №61/ОС-дв-21 від 07.06.2021 року "Про притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності" за порушення пункту 1 статті 16 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" та виявленні порушення вимог Кодексу етики персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 попереджено про неповну посадову відповідність. (а.с. 46, т.1)

Не погоджуючись з цими наказами, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Перевіряючи правомірність притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності, суд виходив з того, що правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає Закон України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України".

Згідно зі статтею 1 цього Закону на Державну кримінально-виконавчу службу України покладається завдання щодо здійснення державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" передбачено, що діяльність Державної кримінально-виконавчої служби України проводиться на основі дотримання прав і свобод людини та громадянина. Персонал Державної кримінально-виконавчої служби України зобов`язаний поважати гідність людини, виявляти до неї гуманне ставлення.

Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України (частина 1 статті 6 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України").

Відповідно до частин 1, 2 статті 14 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).

Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Статтею 16 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" передбачені вимоги до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України і його відповідальність.

Так, згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" персонал Державної кримінально-виконавчої служби України зобов`язаний неухильно виконувати закони України, додержуватися норм професійної етики, гуманно ставитися до засуджених і осіб, узятих під варту. Жорстокі, нелюдські або такі, що принижують людську гідність, дії є несумісними зі службою і роботою в органах, установах виконання покарань та слідчих ізоляторах.

У статті 18 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" передбачені права та обов`язки посадових і службових осіб органів і установ виконання покарань, слідчих ізоляторів.

Відповідно до частини 3 статті 21 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" персонал Державної кримінально-виконавчої служби України під час виконання покладених на нього обов`язків керується законами та іншими нормативно-правовими актами, діє на підставі та в межах своїх повноважень. Ніхто, крім випадків, прямо передбачених законом, не має права втручатися в службову діяльність персоналу.

Згідно з частиною 5 статті 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок проходження служби в Національній поліції України регулюється Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до частин 1, 2 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 9 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 року №901-VIII передбачено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Відповідно до Преамбули Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (в редакції Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 року №2337-VII) дія цього Статуту поширюється також на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно зі статтями 2, 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (надалі Дисциплінарний статут ОВС) дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту ОВС на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень передбачений статтею 14 Дисциплінарного статуту ОВС, відповідно до якої з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Згідно зі статтею 16 Дисциплінарного статуту ОВС дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 6 статті 18 Дисциплінарного статуту ОВС передбачено, що особа рядового або начальницького складу вважається такою, яка не має дисциплінарного стягнення, якщо її заохочено шляхом дострокового зняття дисциплінарного стягнення, нагороджено державною нагородою чи відзнакою Президента України або минув рік з дня накладення дисциплінарного стягнення.

Наказом Міністерства юстиції України №356/5 від 12.03.2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.03.2015 року за №295/26740, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України (надалі - Порядок №356/5, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За визначеннями, наведеними у пункті 2 розділу І Порядку №356/5:

- дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни;

- службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства юстиції України та Присяги особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України;

- службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються в межах компетенції з метою уточнення причин, встановлення обставин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення або дисциплінарного проступку персоналом Державної кримінально-виконавчої служби України, відповідальність за яке передбачена законодавством України, а також визначення ступеня вини особи (осіб), яка вчинила правопорушення, чиї дії або бездіяльність стали причиною його скоєння.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №356/5 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб рядового чи начальницького складу або їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового чи начальницького складу та можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Порядку №356/5 службове розслідування проводиться за рішенням уповноваженого на те начальника у разі: невиконання або неналежного виконання особами рядового і начальницького складу під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на органи і установи завдань; реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою рядового чи начальницького складу кримінальне правопорушення; повідомлення особі рядового чи начальницького складу про підозру в учиненні нею кримінального правопорушення; скоєння особою рядового чи начальницького складу правопорушення із корупційними ознаками або надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції; скоєння особою рядового чи начальницького складу адміністративного правопорушення; загибелі або травмування особи рядового чи начальницького складу; самогубства або спроби самогубства особи рядового чи начальницького складу; скоєння особою рядового чи начальницького складу дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої загинула (и) чи отримала (и) тілесні ушкодження особа (особи) рядового чи начальницького складу, інші особи; застосування особою рядового чи начальницького складу вогнепальної зброї; застосування особою рядового чи начальницького складу спеціальних засобів або заходів фізичного впливу; втрати або викрадення табельної, нагородної або вилученої зброї, боєприпасів; втрати особою рядового чи начальницького складу або викрадення в неї спеціальних засобів; втечі (спроби втечі) засуджених та ув`язнених з під варти, а також ухилень від відбування покарання засудженими до обмеження волі; розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом, порушення режиму секретності, утрати (викрадення), пошкодження печаток, штампів і бланків; втрати особою рядового чи начальницького складу або викрадення у неї документів, які посвідчують її належність до ДКВС України; порушення фінансово-господарської діяльності органів і установ, виявлені під час ревізій або перевірок, інших контрольних заходів; надходження акта прокурорського реагування, окремої ухвали суду про виявлені у службовій діяльності ДКВС України порушення законодавства; отримання інформації про скоєння інших, не визначених в абзацах другому-сімнадцятому цього пункту, дисциплінарних проступків, які уповноважена на призначення службового розслідування особа вважатиме достатніми для його проведення.

Пунктом 12 розділу ІІІ Порядку №356/5 передбачено, що забороняється призначення службових розслідувань за відсутності підстав, визначених цим Порядком.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку №356/5 проведення службових розслідувань за фактами порушень особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, неналежного виконання посадових обов`язків чи втрати ними службових посвідчень, підготовка за їх результатами висновків та проектів наказів про заходи дисциплінарного реагування щодо цих осіб здійснюються керівниками усіх рівнів щодо безпосередньо підпорядкованої особи рядового чи начальницького складу, яка вчинила правопорушення.

Пунктами 1, 2, 3 розділу V Порядку №356/5 передбачено, що службове розслідування повинне бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення уповноваженим на те начальником.

У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк проведення службового розслідування може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку службового розслідування.

Права та обов`язки учасників службового розслідування визначені у розділі VI Порядку №356/5.

Так, відповідно до пункту 4 розділу VI Порядку №356/5 виконавець (голова, члени комісії) зобов`язаний (ні) зокрема: у разі відмови опитуваної особи надати пояснення в обов`язковому порядку документально засвідчити таку відмову складанням акта. Акт засвідчується підписами не менше трьох осіб, одна з яких обов`язково повинна бути виконавцем (головою комісії). Акт у триденний строк з моменту складання в установленому порядку реєструється в підрозділі, на який покладено функції ведення діловодства за місцем проходження служби виконавцем, а в разі неможливості в органі або установі, де проходить службу особа рядового чи начальницького складу, яка допустила порушення, після чого такий акт долучається до матеріалів службового розслідування; у разі відмови опитуваної особи надати пояснення на підставі статті 63 Конституції України цей факт документується шляхом внесення нею відповідного запису і проставляння підпису на поясненні за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку, без складання акта; факт відмови опитуваної особи від надання пояснень відображається у висновку, що складається за результатами проведеного службового розслідування.

Згідно з пунктами 1, 3, 4 розділу VIII Порядку №356/5 за результатами службового розслідування складається висновок службового розслідування.

Висновок службового розслідування підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення та надіслати (або надати) йому засвідчений належним чином висновок службового розслідування. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пунктів 6, 7 розділу VIII Порядку №356/5 за результатами службового розслідування особи рядового і начальницького складу, стосовно яких воно проводилося, притягаються до відповідальності в установленому законом порядку.

Про накладення дисциплінарного стягнення за результатами службового розслідування видається наказ, зміст якого оголошується персоналу органу або установи, де проходить службу особа рядового чи начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності її підлеглих забороняється.

Суд установив, що спірний наказ №57/ОС-дв-21 від 04.06.2021 року "Про притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності" виданий на за результатами службового розслідування, призначеного наказом начальника ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" №132/ОС-21 від 13.05.2021 року за фактом порушення службової дисципліни старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_1 30.04.2021 року, а саме ігнорування виконання заходів під час посиленого варіанту несення служби працівниками слідчого ізолятора. (а.с. 103, т.1)

Службовим розслідування установлено, що відповідно до наказу установи від 14.04.2021 року №196/АН-21 в слідчому ізоляторі було введено спеціальну операцію під умовним найменуванням "Щит", у зв`язку з чим 30.04.2021 року приблизно о 08:00 було зібрано середній та старший начальницький склад установи з метою доведення окремих вимог даного наказу, перевірки дотримання форменого одягу та доведення графіку несення служби під час посиленого варіанту несення служби. Під час шикування особового складу встановлено, що психолог відділу соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_1 перебувала у строю у цивільному одязі, що є порушенням наказу. В подальшому після проведення інструктажу проводилися заходи з посилення ранкової перевірки осіб, які утримуються в установі на режимних корпусах. Психологи відділу соціально-виховної та психологічної роботи були залучені для перевірки психоемоційного стану засуджених та ув`язнених. Проте ОСОБА_1 участі у зазначених заходах (ранковій контрольній) перевірці не брала, а перебувала в адміністративній будівлі слідчого ізолятора. Таким чином ОСОБА_1 самоусунулася від виконання своїх посадових обов`язків, а такі дії могли спричинити вкрай небезпечні наслідки для життя та здоров`я осіб, які утримуються у слідчому ізоляторі.

За висновком службового розслідування від 04.06.2021 року позивачка допустила порушення пункту 3, 4 частини І наказу Міністерства юстиції України №4079/5 від 19.12.2019 року "Про затвердження Правил носіння форми одягу і знаків розрізнення особами рядового і начальницького складу та курсантами закладів освіти Державної кримінально-виконавчої служби України", пункту 8 частини І, пункту 1 частини II Посадової інструкції психолога відділу соціально-виховної та психологічної роботи, самоусунулась від виконання своїх посадових обов`язків та порушила Присягу працівника ДКВС України. (а.с. 101 102, т.1)

У матеріалах службового розслідування міститься акт відмови ОСОБА_1 від надання письмового пояснення від 13.05.2021 року, проте всупереч правилам пункту 3 розділу VI Порядку №356/5 цей акт не зареєстрований у підрозділі, на який покладено функції ведення діловодства. (а.с. 106, т.1)

Оцінюючи висновки службового розслідування, суд виходив з того, що відповідно до частин 5, 6 статті 21 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби мають право на носіння форменого одягу із знаками розрізнення, зразки якого розробляються відповідно до законодавства.

Використання спеціальних звань, відзнак, форменого одягу, службових чи спеціальних посвідчень, знаків (жетонів) особою, яка не належить до осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Наказом Міністерства юстиції України №4079/5 від 19.12.2019 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.12.2019 року за №1272/34243, затверджено Правила носіння форми одягу і знаків розрізнення особами рядового і начальницького складу та курсантами закладів освіти Державної кримінально-виконавчої служби України (надалі - Правила №4079/5), які визначають порядок носіння форми одягу і знаків розрізнення.

Відповідно до пункту 2 розділу І Правил №4079/5 право на носіння форми одягу мають особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та курсанти закладів освіти Державної кримінально-виконавчої служби України, а також особи, які звільнились зі служби з правом носіння форми одягу.

Право на носіння чи використання предметів спеціальної форми одягу мають особи з числа персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України, які згідно із займаною посадою забезпечуються спеціальним, постовим, санітарно-гігієнічним одягом та санітарним взуттям під час виконання службових обов`язків для їх захисту від шкідливого впливу навколишнього середовища і забезпечення безпеки на робочих місцях.

Пунктом 3, 4 розділу І Правил №4079/5 передбачено, що предмети форми одягу мають відповідати затвердженим зразкам і описам, бути ретельно припасованими й утримуватися в охайному стані.

Під час перебування на службі особи рядового і начальницького складу зобов`язані носити встановлену для них форму одягу відповідно до спеціального звання.

Особи рядового і начальницького складу та курсанти закладів освіти є персонально відповідальними за невиконання чи неналежне виконання вимог, встановлених цими Правилами.

Контроль за дотриманням підпорядкованим персоналом вимог цих Правил покладається на керівників та підрозділи по роботі з персоналом міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до пунктів 7, 8 розділу І Правил №4079/5 форма одягу для стройових оглядів, шикувань, службових нарад та інших заходів оголошується особами, які проводять ці заходи.

Особи рядового і начальницького складу у службовий час можуть носити цивільний одяг з дозволу керівника органу чи установи.

Воднораз, наказом Міністерства юстиції України "Про організацію соціально-виховної та психологічної роботи із засудженими" №2300/5 від 04.11.2013 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.11.2013 року за № 1866/24398, затверджено Типові посадові обов`язки психолога установи виконання покарань та слідчого ізолятора (надалі - Типові посадові обов`язки).

Згідно з пунктом 1 розділу І Типових посадових обов`язків психолог установи виконання покарань, слідчого ізолятора (далі - установа) входить до складу соціально-психологічної служби установи, на нього покладено виконання завдань щодо вивчення засуджених та осіб, взятих під варту, з метою зменшення негативного впливу на особистість від перебування в умовах ізоляції від суспільства.

Відповідно до пункту 7 розділу І Типових посадових обов`язків психологи не залучаються до проведення заходів щодо забезпечення нагляду за засудженими та особами, взятими під варту, а також до виконання службових завдань, не передбачених законодавством, що регламентує діяльність психологів установи.

Згідно з пунктами 8, 9, 10 розділу І Типових посадових обов`язків психолог установи здійснює свою діяльність у взаємодії з іншими службами установи.

Психолог забезпечується робочим кабінетом.

Для проведення із засудженими та особами, взятими під варту, занять з психокорекції в установі обладнується кімната психоемоційного розвантаження.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Типових посадових обов`язків основними завданнями є зокрема надання психологічної допомоги засудженим та особам, взятим під варту.

Пунктом 8 розділу ІІ Типових посадових обов`язків передбачено, що психолог має право виконувати функціональні обов`язки у цивільному одязі.

Такі ж завдання та права, зокрема право виконувати функціональні обов`язки у цивільному одязі, передбачені Посадовою інструкцією психолога відділу соціально-виховної та психологічної роботи із засудженими та ув`язненими ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" №37/19, затвердженою 01.10.2019 року, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин та якою керувалася позивачка у своїй діяльності. (а.с. 47 - 48, т.1)

Суд дослідив матеріали службового розслідування, надані відповідачем (а.с. 101 111, т.1), та вважає, що зібраними доказами не підтверджено вину позивачки у невиконанні службових обов`язків та порушеннях службової дисципліни, які б могли слугувати підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.

Суд установив, що наказом начальника ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" №196/АН-21 від 14.04.2021 року "Про переведення персоналу Державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" на посилений варіант несення служби та введення операції "Щит" з метою дотримання належного режиму тримання узятих під варту і засуджених осіб під час травневих та Великодніх свят введено в ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" у період з 9 години 30 квітня 2021 року до 9 години 5 травня 2021 року спеціальну операцію під умовним найменуванням "Щит". Вказану операцію провести відповідно до додатку 32, 33 пункту 2, 3 розділу ХІІ наказу Міністерства юстиції України від 22.04.2016 року №30/5-ДСК "Про затвердження Інструкції з організації нагляду за засудженими в установах виконання покарань" та пункту 4 розділу ІІ наказу Міністерства юстиції України від 13.12.2019 року №73/5-ДСК "Про затвердження Інструкції із забезпечення режиму, охорони і нагляду за особами, які тримаються в слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України". (а.с. 5 6, т.2)

30.04.2021 року ОСОБА_1 приступила до несення служби у цивільному одязі, як це передбачено пунктом 8 розділу ІІ Типових посадових обов`язків та її Посадовою інструкцією. Відповідно на шикуванні особового складу установи вона перебувала у цивільному одязі, а не у форменому одязі.

ОСОБА_1 пояснила суду, що після закінчення шикування особового складу установи 30.04.2021 року вона не отримувала наказів чи вказівок щодо участі у ранковій перевірці осіб, які утримуються в установі на режимних корпусах. Тому вона приступила до виконання своїх безпосередніх посадових обов`язків щодо надання психологічної допомоги засудженим, зокрема здійснювала вивчення засуджених та осіб, взятих під варту, які напередодні прибули до установи, складала їх психологічну характеристику та надавала рекомендації персоналу установи щодо роботи з ними, що підтверджується записами у відповідному журналі обліку (а.с. 51 53, т.1) Прийом засуджених проводила у своєму робочому кабінеті, розташованому у режимному корпусі №2.

У ході судового розгляду справи відповідач ці обставини не спростував та не довів, що запровадження 30.04.2021 року посиленого варіанту несення служби в ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" та початок операції під умовним найменуванням "Щит" покладали на психолога відділу соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_1 обов`язок у той день перебувати на службі у форменому одязі, попри її права як психолога, передбачені пунктом 8 розділу ІІ Типових обов`язків та її Посадовою інструкцією.

Також відповідач не довів, що запроваджені у зв`язку з цим додаткові режимні заходи передбачали обов`язок позивачки як психолога приймати участь у ранковій посиленій перевірці засуджених та ув`язнених, яка проводилася у камерах режимних корпусів, попри заборону залучення психологів до проведення заходів щодо забезпечення нагляду за засудженими, обумовлену пунктом 7 розділу І Типових посадових обов`язків.

Матеріали службового розслідування таких доказів не містять.

Отже, висновки службового розслідування про порушення позивачкою пунктів 3, 4 розділу І Правил №4079/5, пункту 8 розділу І, пункту 1 розділу II Посадової інструкції психолога відділу соціально-виховної та психологічної роботи, Присяги працівника Державної кримінально-виконавчої служби України, самоусунення від виконання своїх посадових обов`язків є недоведеними, а притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани є незаконним.

Щодо спірного наказу №61/ОС-дв-21 від 07.06.2021 року, то він виданий за результатами службового розслідування, призначеного наказом начальника ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" №140/ОС-21 від 18.05.2021 року за фактом порушення службової дисципліни старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_1 , а саме порушення Кодексу професійної етики персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України під час ознайомлення її з наказом про проведення відносно неї службової перевірки. (а.с. 92, т.1)

Службовим розслідуванням установлено, що 14.05.2021 року приблизно о 08:00 ОСОБА_1 зайшла до кабінету відділу по роботі з персоналом з метою поставити особистий підпис про ознайомлення з наказом №132/ОС-21 від 13.05.2021 року "Про проведення службового розслідування", у ході чого відповідно до рапортів майора внутрішньої служби ОСОБА_2 , старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_3 , старшини внутрішньої служби ОСОБА_4 порушувала вимоги Кодексу професійної етики персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України. У ході опитування працівників установи встановлено конфліктні ситуації ОСОБА_1 з молодшими інспекторами відділу режиму і охорони ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Встановлено, що останнім часом на ОСОБА_1 надходять звернення від ув`язнених та засуджених до керівництва слідчого ізолятора щодо некоректної поведінки з її боку, які принижують честь і гідність осіб, які утримуються в установі. По даним фактам проводилися службові розслідування та ОСОБА_1 попереджено про дотримання вимог Кодексу професійної етики персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України. Отже комісією виявлені порушення Кодексу професійної етики персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України, розділом V якого передбачено, що персонал ДКВС України на всіх рівнях несе персональну відповідальність за наслідки від своїх власних дій, бездіяльності або надання розпоряджень підлеглим, а також зобов`язаний завжди контролювати відповідність своїх дій закону; персонал ДКВС України повинен дотримуватись високих стандартів особистої чесності та порядності; персонал ДКВС України зобов`язаний поводитися із засудженими, ув`язненими, колегами та іншими особами з максимальною толерантністю та стриманістю, ввічливо та з повагою. Такі дії ОСОБА_1 вкрай негативно впливають на морально-психологічний клімат персоналу в установі, ставлять під сумнів професійний обов`язок, честь і гідність, які є головними моральними орієнтирами при виконанні службових обов`язків; вкрай негативно впливають на колективізм та товариство, що повинно виявлятися у відносинах, заснованих на дружніх стосунках, взаємній повазі, допомозі та підтримці; подать негативний приклад щодо дотримання вимог чинного законодавства та службової дисципліни.

За висновком службового розслідування від 07.06.2021 року позивачка допустила порушення пункту 1 статті 16 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" та Кодексу професійної етики персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України. (а.с. 88 100, т.1)

Суд допитав у судовому засіданні свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які пояснили, що 14.05.2021 року ОСОБА_1 , яка перебувала у кабінеті відділу по роботі з персоналом та знайомилася з наказом №132/ОС-21 від 13.05.2021 року "Про проведення службового розслідування", нетактовно спілкувалася з начальником відділу по роботі з персоналом ОСОБА_2 , підвищуючи на нього голос та висловлюючи незгоду з призначеним щодо неї службовим розслідуванням.

Такі показання свідків узгоджуються зі змістом їхнім рапортів від 14.05.2021 року, долучених до матеріалів службового розслідування. (а.с. 93, 99, 100, т.1)

При цьому свідки заперечили факт вживання ОСОБА_1 нецензурної лексики.

З долучених до матеріалів службового розслідування пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не вбачається обставин, які б доводили порушення позивачкою Кодексу професійної етики персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Матеріали службового розслідування не містять доказів некоректної поведінки ОСОБА_1 щодо засуджених і осіб, узятих під варту, або вчинення нею дій, що принижують їхню людську гідність.

Суд зазначає, що попередження про неповну посадову відповідність є дисциплінарним стягненням особистого немайнового характеру, яке полягає у негативній оцінці й засудженні поведінки особи рядового та начальницького складу, покликане примусити його в подальшому належним чином виконувати свої службові обов`язки. Такий вид стягнення застосовується зокрема у разі вчинення дисциплінарного проступку внаслідок неспроможності особи за своїми особистими, діловими та моральними якостями, професійним рівнем ефективно виконувати відповідні службові обов`язки на посаді. У разі вчинення нового дисциплінарного проступку зазначене дисциплінарне стягнення є передумовою для звільнення особи з посади, про невідповідність якій його було попереджено.

У ході судового розгляду справи відповідачем не доведено порушення позивачкою правил Кодексу професійної етики персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України чи вчинення іншого дисциплінарного проступку, який міг би бути підставою для застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність.

Оскільки дисциплінарні стягнення у вигляді суворої догани та попередження про неповну посадову відповідність накладені на позивачку безпідставно та необґрунтовано, це є підставою для визнання протиправними та скасування спірних наказів №57/ОС-дв-21 від 04.06.2021 року та №61/ОС-дв-21 від 07.06.2021 року та задоволення позову.

Суд відхиляє посилання відповідача на наказ начальника ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" №65/ос-22 від 04.03.2022 року "Про заохочення персоналу установи", яким ОСОБА_1 знято раніше накладене стягнення (сувору догану, оголошену наказом №57/ОС-дв-21 від 04.06.2021 року), оскільки дострокове зняття дисциплінарного стягнення в порядку заохочення не свідчить про його скасування. (а.с. 4, т.2)

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позову, здійснені позивачкою судові витрати на сплату судового збору у сумі 1816 грн. слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" №57/ОС-дв-21 від 04.06.2021 року "Про притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності".

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор" №61/ОС-дв-21 від 07.06.2021 року "Про притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності".

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1816 грн. за рахунок бюджетних асигнувань державної установи "Кропивницький слідчий ізолятор".

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш

Повне рішення суду складено 18.04.2022 року.