Справа № 640/15806/19
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Коротких А.Ю., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Домініо Груп" до Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2019 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Домініо Груп" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, яким просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій від 15 липня 2019 року №1222652/35679410 про відмову у реєстрації податкової накладної від 17 травня 2019 року №6;

- визнати протиправним і скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг від 30 липня 2019 року №34344/35679410/2 про залишення скарги без задоволення;

- визнати протиправним і скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві від 15 липня 2019 року №1222653/35679410 про відмову у реєстрації податкової накладної від 26 квітня 2019 року №8;

- визнати протиправним і скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг від 30 липня 2019 року №34372/35679410/2 про залишення скарги без задоволення;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 17 травня 2019 року №6, податкову накладну від 26 квітня 2019 року №8 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2021 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними та скасовано рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15 липня 2019 року №1222652/35679410, №1222653/35679410;

- зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні від 17 травня 2019 року № 6, від 26 квітня 2019 року № 8 Товариства з обмеженою відповідальністю "Домініо Груп" в Єдиному реєстрі податкових накладних за датами їх подання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, Державна податкова служба України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не з`ясовано всі обставини справи, не досліджено та не враховано надані докази.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Домініо Груп" зареєстроване як юридична особа 26 лютого 2008 року. Вид діяльності товариства за КВЕД є серед іншого: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

Зокрема, ТОВ "Домініо Груп" (Виконавець) уклало з ТОВ "Оптіма Сервіс" (Замовник) Договір від 01 лютого 2019 року №2/2019, відповідно якого Виконавець бере на себе зобов`язання надати Замовнику транспортні послуги по організації перевезення вантажів, а Замовник в порядку та на умовах, визначених договором, зобов`язується прийняти й оплати послуги (п. 1.1).

Згідно вказаного Договору, ціни на послуги узгоджуються Сторонами в Заявці (Додатку) на перевезення і вказуються у рахунках - фактурах Виконавця (п. 3.1). Розрахунки за цим Договором здійснюються у безготівковій формі у національній валюті України шляхом переведення коштів з розрахункового рахунку Замовника на розрахунковий рахунок Виконавця, протягом 5-ти (п`яти) банківських днів після підписання акту виконаних робіт, якщо в "Заявці на перевезення'' не вказані інші умови оплати за кожне окреме перевезення (п. п. 4.1.). За фактом виконання перевезення Сторони складають та підписують Акт виконаних робіт (п. 8.2.).

17 травня 2019 року на виконання умов договору від 01 лютого 2019 року №2/2019 та Заявки на транспортне замовлення від 02 травня 2019 року № 4 Виконавець надав Замовнику послуги по організації транспортного перевезення вантажу, що підтверджується Товарно-транспортною накладною від 17 травня 2019 року № П12, Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17 травня 2019 року № ОУ-0000013 на суму 49998,00 грн., в т.ч. ПДВ 8333,00 грн., Розшифровкою наданих послуг до Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17 травня 2019 року № ОУ-0000013.

17 травня 2019 року за фактом надання послуг та на підставі Рахунку-фактури від 16 травня 2019 року № 23 Замовник перерахував на рахунок Виконавця кошти в сумі 49998,00 грн., в т.ч. ПДВ 8333,00 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача за 17 травня 2019 року.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України позивачем по першій події - поставці послуг було складено податкову накладну від 17 травня 2019 року №6 на суму 49998,00 грн., в т.ч. ПДВ 8333,00 грн.

Також, між ТОВ "Домініо Груп" (Виконавець) і ТОВ "Клімат Системс" (Замовник) було укладено Договір від 03 вересня 2018 року № 27/2018, відповідно до умов якого Виконавець організує та надає транспортні послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міських, приміських, міжміських сполученнях, а Замовник замовляє та своєчасно сплачує надані послуги, згідно умов даного договору (п. 1.1).

Згідно вказаного Договору, ціни на послуги узгоджуються Сторонами в Заявці (Додатку) на перевезення і вказуються у рахунках- фактурах Виконавця (п. 3.1). Розрахунки за цим Договором здійснюються у безготівковій формі у національній валюті України шляхом переведення коштів з розрахункового рахунку Замовника на розрахунковий рахунок Виконавця, протягом 5-ти (п`яти) банківських днів після підписання акту виконаних робіт, якщо в "Заявці на перевезення'' не вказані інші умови оплати за кожне окреме перевезення (п. п. 4.1.). За фактом виконання перевезення Сторони складають та підписують Акт виконаних робіт (п. 8.2.).

На виконання умов договору від 03 вересня 2018 року № 27/2018 та Заявок на транспортне замовлення від 22 травня 2019 року № 3, від 22 квітня 2019 року № 4, від 22 квітня 2019 року № 5, від 22 квітня 2019 року № 6, Виконавець надав Замовнику послуги по організації транспортного перевезення вантажів, що підтверджується товарно-транспортними накладними від 25 квітня 2019 року № 01/25/04, від 25 квітня 2019 року № 02/25/04, від 25 квітня 2019 року №02.2/25/04, від 26 квітня 2019 року № 03/26/04, від 26 квітня 2019 року № 04/26/04, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 26.04.2019 № ОУ-0000012 на суму 49950,00,00 грн., в т.ч. ПДВ 8325,00 грн., розшифровкою наданих послуг до акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 26 квітня 2019 року № ОУ-0000012.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України позивачем по першій події - поставці послуг було складено податкову накладну від 26 квітня 2019 року № 8 на суму 49950,00,00 грн., в т.ч. ПДВ 8325,00 грн.

Позивач засобами телекомунікаційного зв`язку надіслав податкові накладні від 17 травня 2019 року №6, від 26 квітня 2019 року № 8, реєстрація яких була зупинена, згідно квитанцій від 13 червня 2019 року № , від 15 травня 2019 року № , оскільки: "ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН".

Для реєстрації податкових накладних в ЄРПН позивачем було надіслано до контролюючого органу засобами телекомунікаційного зв`язку:

повідомлення від 11 липня 2019 року № 17 з поясненнями щодо підстав формування податкової накладної від 17 травня 2019 року № 6 та первинні документи: копії договору, додатків заявок на надання послуг, рахунків фактур, актів приймання передачі товару, ТТН на перевезення, банківські виписки підтвердження оплати, податкових накладних, квитанцій до них та інші документи по підприємству;

повідомлення від 11 липня 2019 року № 18 з поясненнями щодо підстав формування податкової накладної від 26 квітня 2019 року №8 та первинні документи: копії договору, додатків заявок на надання послуг, рахунків фактур, актів приймання передачі товару, ТТН на перевезення, податкових накладних, квитанцій до них та інші документи по підприємству.

Рішенням комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 15 липня 2019 року №1222652/35679410 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17 травня 2019 року №6, від 15 липня 2019 року №1222653/35679410 про відмову в реєстрації податкової накладної від 26 квітня 2019 року №8 з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг та транспортування; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Позивачем на адресу Комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України направлено скарги від 24 липня 2019 року № 23/2019 та №24/2019 на рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві про відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН. До вказаної скарги позивачем були надані документи та пояснення в обґрунтування правомірності виписки податкових накладних.

Комісією з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України прийнято рішення від 30 липня 2019 року №34344/35679410/2 та №34372/35679410/2, якими скарги позивача залишено без задоволення, а рішення контролюючого органу без змін з підстав: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси.

Вважаючи протиправними рішення контролюючих органів позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що не вказавши у квитанціях ні критерій ризиковості платника податку, ні підстав віднесення його до категорії ризикованих, ні конкретного переліку документів, які необхідні для реєстрації податкових накладних контролюючий орган необґрунтовано зупинив реєстрацію податкових накладних та необґрунтовано прийняв Рішення від 15 липня 2019 року №1222652/35679410 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17 травня 2019 року № 6, від 15 липня 2019 року №1222653/35679410 про відмову в реєстрації податкової накладної від 26 квітня 2019 року № 8.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно підпунктів "а", "б" п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст.188 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Як встановлено судом Товариством з обмеженою відповідальністю "Домініо Груп" складено податкові накладні від 17 травня 2019 року № 6, від 26 квітня 2019 № 8 та направлено їх на реєстрацію до Державної податкової служби України.

За приписами п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пункт. 201.1 цієї статті та/або пункт. 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі - Порядок № 1246) затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пункт. 192.1 статті 192 та пункт. 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно з підпунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 (далі - Порядок зупинення реєстрації ПН/РКРН № 117).

Відповідно до пунктів 5, 6, 7 Порядку зупинення реєстрації ПН/РКРН № 117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна /розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пунктів 12 Порядку зупинення реєстрації ПН/РКРН № 117, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність направлених позивачем на реєстрацію податкових накладних критеріям ризиковості платника податку, визначених п. п. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку".

Відповідно до п. 13 Порядку зупинення реєстрації ПН/РКРН № 117, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 10 Порядку зупинення реєстрації ПН/РКРН №117 передбачено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

На час виникнення спірних правовідносин критерії ризиковості платника податку були затверджені Листом ДФС України від 05 листопада 2018 року № 4065/99-99-07-05-04-18. При цьому пп. 1.6 п. 1 зазначених Критеріїв містить сім підстав можливості віднесення платника податків до ризикових.

Також, у цьому ж пункті Критеріїв зазначено, якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Водночас, контролюючим органом всупереч вимог п. 13 Порядку зупинення реєстрації ПН/РКРН №117 не конкретизовано, саме на якій підставі позивача було віднесено до ризикових, не надано посилання на рішення Комісії ГУ ДФС у м. Києві про внесення платника податків до переліку ризикових, що, у свою чергу, позбавило платника податків можливості визначити межі необхідних пояснень та документів щодо його належності чи неналежності до ризикованих платників податків.

Колегія суддів звертає увагу, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 КАС України.

Згідно з п. п. 14, 15 Порядку зупинення реєстрації ПН/РКРН № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктами 18- 21 Порядку зупинення реєстрації ПН/РКРН № 117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно з п. 27 Порядку зупинення реєстрації ПН/РКРН №117 рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

З аналізу зазначених норм, суд доходить висновку про необхідність зазначення у квитанціях конкретного переліку документів, що необхідні для реєстрації окремої податкової накладної у межах виключного переліку документів, що зазначені у п. п. 14, 15 Порядку № 117.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, ГУ ДФС у м. Києві у квитанціях використано загальне формулювання щодо пропозиції надання документів, що є необхідними для реєстрації поданих податкових накладних.

Дане формулювання, у порушення принципу чіткої визначеності рішення суб`єкта владних повноважень, не містить достатньої інформації для виправлення недоліків, що призвели до зупинення реєстрації податкової накладної.

Така поведінка ГУ ДФС у м. Києві поставила позивача у невизначене положення та позбавила його можливості надати конкретні документи для здійснення контролюючим органом реєстрації податкової накладної.

Отже, не вказавши у квитанціях ні критерій ризиковості платника податку, ні підстав віднесення його до категорії ризикованих, ні конкретного переліку документів, які необхідні для реєстрації податкових накладних контролюючий орган необґрунтовано зупинив реєстрацію податкових накладних та необґрунтовано прийняв Рішення від 15 липня 2019 року №1222652/35679410, від 15 липня 2019 №1222653/35679410.

Контролюючий орган при прийнятті рішень про відмову у реєстрації податкових накладних не врахував надані позивачем пояснення та копії документів, а обмежився лише загальним формулюванням про ненадання платником податків копій документів.

На думку суду, подані первинні документи містять необхідні реквізити, зокрема, дату складання, підписи відповідних осіб, зі змісту документів можна зробити висновок про зміст господарської операції (вид послуг, об`єм), визначено ціну послуг.

Відповідачами відповідно до частини другої статті 77 КАС України не доведено, що зазначені первинні документи не могли бути враховані під час вирішення питання про наявність підстав для реєстрації податкових накладних.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення відповідачів не відповідають вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжують їх неоднозначне трактування, що, у свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, відповідачами не доведено правомірності рішень комісії ГУ ДФС у м. Києві про відмову реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з чим, наявні підстави для визнання таких рішень протиправними та скасування.

Згідно п. 19 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

Відповідно до п. 20 Порядку №1246, який був чинний на моменту звернення до суду із цим позовом, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

З урахуванням викладеного належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 17 травня 2019 року № 6, від 26 квітня 2019 року № 8. датами їх фактичного подання на реєстрацію

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді А.Ю. Коротких

Є.В. Чаку