Справа № 500/8230/21
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/8230/21

18 квітня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому просила зобов`язати Головне управління ДПС у Тернопільській області відкоригувати загальну суму заборгованості платника податків ФОП ОСОБА_2 , за платежем «податок на доходи фізичних осіб» шляхом її зменшення на суму заборгованості штрафних санкцій та пені розмірі 15371 грн. 00 коп., за платежем «податок на додану вартість» шляхом її зменшення на суму заборгованості в розмірі 21800 грн. 00 коп., та внести відповідні зміни про це до інформаційної системи органу доходів і зборів стосовно ФОП ОСОБА_1 , в тому числі інтегрованої картки платника податків, облікової картки платника єдиного соціального внеску.

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає, що податковий орган неправильно відобразив дані в інтегрованій картці платника зі сплати податкових зобов`язань, нарахованих згідно податкових повідомлень - рішень №2 від 08.01.2020 в сумі 15371,00 грн., №2 від 08.01.2020 в сумі 21800,00 грн. Позивач просить врахувати, що Головне управліня ДПС на підставі поданих заяв ФОП ОСОБА_1 про зарахування своєчасно сплачених коштів на відповідний казначейський рахунок, а також скарг поданих позивачем на бездіяльність Головного управління ДПС щодо незарахування вказаних сплачених коштів, відповідач здійснив зарахування коштів на оплату, зокрема податку на доходи фізичних осіб. На думку позивача, з огляду на визнання податковим органом правомірності та своєчасності сплати ФОП ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб та здійснення зарахування коштів, то подальше відображення в інтегрованій картці платника позивача штрафних санкцій за відсутності порушень та неіснуючої заборгованості є протиправним. Позивач також вказав, що зобов`язання з ПДВ погашені ФОП ОСОБА_1 в повному обсязі, про що свідчить платіжний документ про сплату 18884,87 грн., а також наявний факт переплати ПДВ в розмірі 21800 грн. станом на дату подачі позову.

Ухвалою суду від 24.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 13.12.2021 о 10:00 год. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечив проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач вважає, що по податковим зобов`язанням згідно податкових повідомлень-рішень №2 та №2 у позивача існує заборгованість, яка підлягає сплаті. На думку відповідача, оскільки судове рішення у справі №500/656/20 набрало законної сили, сума податкового боргу, визначеного №2 та №2 є узгодженою.

13.12.2021 у відкритому судовому засіданні розгляд справи відкладено до 12.01.2022 о 10:00 год.

12.01.2022 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 27.01.2022 о 10:00 год.

27.01.2022 у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 16.02.2022 о 12:00 год.

Ухвалою суду від 16.02.2022 розгляд справи відкладено до 10.03.2022 о 10:15 год.

Ухвалою суду від 10.03.2022 розгляд справи відкладено та зазначено, що про дату, час та місце проведення наступного судового засідання у справі сторони буде повідомлено додатково.

Ухвалою суду від 30.03.2022 призначено судове засідання у справі на 13.04.2022 о 12:00 год.

13.04.2022 у відкрите судове засідання позивач та її представник не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, причин неприбуття суду не повідомили.

Представник відповідача у відкрите судове засідання не прибув, подав письмове клопотання, в якому просив розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами. Позицію, викладену у відзиві підтримує в повному обсязі, в задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою суду від 13.04.2022 постановлено здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі №500/656/20 в задоволені позовних вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування: - податкового повідомлення - рішення № 2 від 08.01.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб із врахуванням штрафних санкцій на 226447,11 грн; - податкового повідомлення - рішення № 2 від 08.01.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір сплачений фізичними особами за результатами річного декларування із врахуванням штрафних санкцій на 15725,50 грн; - вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 08.01.2020, якою зобов`язано сплатити недоїмку в сумі 118324,78 грн; - рішення про застосування штрафних санкцій № від 08.01.2020 на суму 20010,78 грн; - податкового повідомлення - рішення №2 від 08.01.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та застосовано штрафні санкції, пеню на 153574,75 грн; - податкового повідомлення - рішення № 2 від 08.01.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб з врахуванням штрафних санкцій та пені на 13554,32 грн; - податкового повідомлення - рішення № 2 від 08.01.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 30096,25 грн, - відмовлено в повному обсязі.

Вказане рішення залишене без змін Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021.

Ухвалою Верховного Суду від 01.09.2021 касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року у справі №500/656/20 повернено заявнику.

Таким чином, судове рішення у справі №500/656/20 набрало законної сили.

Частиною четвертою ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України) передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач вважаючи протиправним відображення податковим органом суми заборгованості в інформаційній системі органу доходів і зборів стосовно ФОП ОСОБА_1 , звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України, тут і далі в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Наказом Міністерства фінансів України №5 від 12 січня 2021 року (набрав чинності з 05 квітня 2021 року), затверджений Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок № 5), який визначає правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з пунктом 2 Порядку, інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу, а інформаційна система - інтегрований комплекс процесів, компонентів та засобів апаратного і програмного забезпечення для виконання цільової функції.

Коректність даних інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається у підсистемах інформаційної системи, первинним показникам та встановленим алгоритмам (правилам) логічного і арифметичного контролю;

У свою чергу, станом на час виникнення спірних правовідносин, був чинний Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (надалі, Порядок № 422) затверджений наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07 квітня 2016 року та який визначав організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За визначеннями наведеними у пункті 2 розділу І Порядку №422, інтегрована картка платника - це форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; достовірність показників інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається у інформаційній системі, показникам первинних документів; коректність даних інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається в інформаційній системі, встановленим алгоритмам (правилам) її співставності та логічного і арифметичного контролю; перекручення (викривлення) показників - неповне та/або несвоєчасне відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущене як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок.

Виходячи з аналізу наведених вище положень, у платника податків наявний правовий інтерес, щоб дані його інтегрованої картки відповідали показникам його податкової звітності, відображали реальний стан заборгованості та розрахунків з бюджетом.

Вищенаведене відповідає правовому висновку Верховного Суду викладеному у постанові від 14 липня 2020 року по справі №826/4423/17 та від 05 березня 2021 року по справі №805/1079/17-а.

Згідно з пунктом 5 розділу І Порядку №422 при виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

У разі необхідності коригування облікових показників інтегрованої картки платника податків у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

Таким чином, у разі необхідності контролюючий орган має можливість здійснювати коригування облікових показників інтегрованої картки платника, у тому числі у ручному режимі.

Порядком також передбачено, що відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, зазначеного у постанові від 19 лютого 2019 року у справі №825/999/17, належним способом захисту, що відновить порушені права товариства, є коригування в інформаційній системі органів ДФС даних інтегрованої картки. Фактично, визнається порушення прав платника податків безпідставними записами в інтегрованій картці платника, а також право платника податків на поновлення відповідних прав шляхом коригування відповідних даних, за умови відсутності правових підстав у контролюючого органу для здійснення відповідних донарахувань та внесення відповідних даних до інформаційних систем.

Так, позивач у позовній заяві зазначає, що податковим органом неправильно відображені дані в інтегрованій картці платника зі сплати податків, зокрема, за податковими повідомленнями - рішеннями:

- №2 від 08.01.2020 (яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та застосовано штрафні санкції, пеню на 153574,75 грн.) в сумі 15371 грн.;

- №2 від 08.01.2020 (яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 30096,25 грн.) в сумі 21800,00 грн.

Разом з тим, судовим рішенням у справі №500/656/20, яке набрало законної сили, визнано правомірними податкові повідомлення - рішення №2 від 08.01.2020 та №2 від 08.01.2020.

Тобто, на думку суду, податкові зобов`язання, визначені податковими повідомленнями - рішеннями №2 від 08.01.2020 та №2 від 08.01.2020 є узгодженими.

Так, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі №500/656/20 судом встановлено, що при перевірці податковим органом виявлено не сплату податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб до бюджету в сумі 128835,14 грн. та порушення термінів сплати податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб до бюджету в результаті чого застосовано штрафну санкцію у розмірі 8853,3 грн. та нараховано пеню в сумі 15886,24 грн.

Як вбачається з інтегрованої картки платника, позивачем самостійно погашено заборгованість в розмірі 138202,80 грн., що по черговості платежів зараховано на сплату основної частини боргу та штрафних санкцій по податковому повідомленні - рішенні №2, а саме 128835,14 грн. + 8853,30 грн. = 137688,44 грн., та 484,31 грн. зараховано на погашення пені: 15886,24 грн. - 484,31 грн. = 15401,93 грн.

Отже, суд вважає, що заборгованість по податковому повідомленню-рішенню №2 від 08.01.2020, зобов`язання згідно якого є узгодженим, становить 15401,93 грн.

Також, згідно інтегрованої карти платника, за платежем податок на додану вартість в ФОП ОСОБА_1 відсутня переплата в розмірі 21800 грн, як зазначено в позовній заяві, натомість, станом на 31.12.2021 року існує заборгованість в розмірі 21800 грн.

Поряд з цим, в ході розгляду даної справи, судом встановлено, що суму податкового боргу 30096,25 грн., що визначена в податковому повідомленні-рішенні №2 від 08.01.2020, складається з 24077,00 грн. основного платежу, та 6019,25 грн. штрафних санкцій.

Зі змісту інтегрованої карти платника слідує, що у позивача існувала переплата в розмірі 300,24 грн., якою зменшено суму основного платежу: 24077,00 грн. - 300,24 грн. = 23776,76 грн.

При цьому, вирішуючи даний спір по суті, суд враховує твердження відповідача стосовно того, що на підставі ст. 129 Податкового кодексу України системою автоматично донараховано пеню в розмірі 10888,86 грн.

Суд звертає увагу на тому, що положення статті 129 Податкового кодексу України визначають в якості підстави нарахування пені порушення строків погашення податкового боргу. Об`єктом застосування пені є саме погашена сума податкового боргу, яка в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, є сумою узгодженого грошового зобов`язання, несплаченою платником податків у встановлений цим Кодексом строк.

Вказані положення Податкового кодексу України кореспондуються з наведеними положеннями підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, оскільки також встановлюють правило, що нарахування пені можливе лише у разі несплати податкового зобов`язання до дня настання строку його погашення. Тобто при сплаті зобов`язання до вказаного дня нарахування пені не може бути розпочато у зв`язку з ненастанням граничного строку погашення податкового зобов`язання як обов`язкової умови для початку нарахування пені.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі №825/999/17.

Отже, за вказаних вище обставин, на думку суду, податковий борг позивача склав 29796,00 грн. (основний платіж 23776,76, штрафні санкції 6019,25 грн. + 10888,86 грн. пеня = 40684,87.

Судом також враховується те, що 18.10.2021 позивач сплатив частину заборгованості в розмірі 18884,87 грн., та вказана сума зарахована на сплату основної частини боргу по черговості платежів.

Отже, суд вважає, що сума заборгованості позивача становить: 40684,87 грн. - 18884,87 грн. = 21800, 00 грн. (основний платіж - 4891,89 грн, штрафні санкції - 6019,25 грн., пеня 10888,86 грн.)

У відповідності до частин першої та другої ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відтак, перевіряючи у спірному випадку дії відповідача на відповідність вимогам ст. 2 КАС України, суд вважає, що відповідач на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

При цьому, надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа №802/2236/17-а).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 18 квітня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль,46003 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.