Справа № 120/18931/21-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2022-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 квітня 2022 р. Справа № 120/18931/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід О.С., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м.Вінниця, 21028)

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, оформленого протоколом № 7 від 29.11.2021 року та зобов`язання відповідача винести повторно на розгляд Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї звернення позивача та прийняти рішення про встановлення позивачеві статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та видати позивачеві посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 28.09.2010 року відповідачем видано йому посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 . Після досягнення повноліття та тривалого лікування позивачеві експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 22.09.2021 року № 7906 на засідання комісії № 89 від 09.09.2021 року встановлено причинний зв`язок захворювання із впливом аварії на ЧАЕС та згідно висновку Департаменту охорони здоров`я Вінницької ОДА МСЕК № 1 встановлено ІІ групу інвалідності. У зв`язку з цим та вважаючи, що має право на державні гарантії, пільги та компенсації внаслідок аварії на ЧАЕС, позивач звернуся до відповідача із заявою щодо заміни виданого йому посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії Д на посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії. Відповідач, за наслідками розгляду заяви позивача, листом від 02.12.2021 року за вих. № 06.1-12-6600 відмовив у видачі посвідчення у зв`язку з тим, що позивач не відноситься до осіб, які відповідно до ст. 12 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796) мають право на встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою від 23.12.2022 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

09.02.2022 року за вх. № 11561/22 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своєї позиції, відповідач зазначає, що оскільки позивачеві в дитячому віці не встановлювався причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, то після набуття повноліття він втратив право на отримання статусу особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Заперечував також проти вимог про зобов`язання відповідача винести повторно на розгляд Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї звернення позивача та прийняти рішення про встановлення позивачеві статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та видати позивачеві посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, вказуючи на дискреційність повноважень відповідача.

До відзиву відповідачем, на виконання вимог ухвали від 23.12.2021 року, надано витребувані судом документи.

22.02.2022 року за вх. № 15435/22 позивачем надано до суду відповідь на відзив, проте суд не приймає її до уваги, так як не надано підтвердження надіслання відповідачеві, що суперечить вимогам КАС України.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно посвідчення серії НОМЕР_1 є дитиною, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи. Дане посвідчення діє до повноліття дитини на всій території України.

Експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії № 7906 від 22.09.2021 року зроблено висновок «захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС».

Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 259736 від 27.10.2021 року встановлено позивачеві ІІ групу інвалідності. У графі « 9. Причина інвалідності» зазначено «Захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС».

28.10.2021 року позивач звернувся до Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї відповідача (далі комісія) із заявою, в якій просить видати йому посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії. До заяви позивач додав експертний висновок від 22.09.2021 року № 7906, довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 259736 від 27.10.2021 року та посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи НОМЕР_1 .

Комісія, за наслідками розгляду заяви позивача та доданих до неї документів, протоколом № 7 від 29.11.2021 року відмовила позивачеві у визначенні статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1. Причиною відмови зазначено те, що позивач не відноситься до осіб, які відповідно до ст. 12 Закону № 796 мають право на встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи.

Не погоджуючись з таким рішення відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Так, п. 5 ч. 1 ст. 27 Закону № 796 передбачено, що до дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, належать неповнолітні діти, які народились після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, або народжені матір`ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

П. 6 ч. 1 ст. 11 Закону № 796 визначено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.

Ч. 2 ст. 11 Закону № 796 визначено, що крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону. Після досягнення повноліття визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 цього Закону.

Ст. 12 Закону № 796 вказано, що причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Неповнолітнім дітям, зазначеним у статті 27 цього Закону, в разі захворювання причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи встановлюється відповідно до частини першої цієї статті. На встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи мають право особи, яким після досягнення повноліття не буде надано відповідно до частини першої статті 11 цього Закону статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, з числа:

- зазначених у пункті 2 статті 27 цього Закону;

- народжених після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих, або матір`ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих;

- хворих на рак щитовидної залози.

Відповідно до ст. 14 Закону № 796 для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10,11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Згідно із п. 3.7. Інструкції про застосування Переліку хвороб, при яких може бути встановлено причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, та Переліку хвороб і патологічних станів, ризик виникнення яких підвищується в результаті впливу на організм дитини іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, яка затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 150 від 17.05.1997 року (в редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України № 441 від 14.06.2012 року) вказано, що особам, які мали статус дітей, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, до 18 років, та особам, що народились від батьків, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи (категорія 1-3), і не отримали статусу дитини-інваліда внаслідок Чорнобильської катастрофи до досягнення 18 років, при виявленні захворювання онкологічної та онкогематологічної патології після досягнення 18 років причинний зв`язок встановлюється за наявності посвідчення серії «Д» відповідно до статті 27 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З системного аналізу вищезазначених норм вбачається, що для особи, яка досягла повноліття та мала статус дитини, яка належить до потерпілих від ЧАЕС або народилась від батьків, які потерпіли від ЧАЕС, однак не отримала статус дитини-інваліда в дитинстві, при виявленні захворювання онкологічної та онкогематологічної патології після досягнення 18 років причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС встановлюється на підставі лише посвідчення серії «Д».

Відповідно до паспорта позивача серії НОМЕР_2 , виданого Тульчинським РС УДМС України у Вінницькій області 08.03.2015 року, народився в с.Нестерварка Тульчинського р-ну Вінницької обл..

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 позивач є дитиною, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи.

Відтак, згідно положень п. 3.7. зазначеної Інструкції, а також з урахуванням положень ст. 11, 12, 14 Закону № 796, зважаючи на те, що позивач має посвідчення серії «Д», але вже не є неповнолітньою дитиною, причинний зв`язок інвалідності позивача з наслідками аварії на ЧАЕС, правомірно встановлений в віці після 18 років, та надає йому статус потерпілого. Причинний зв`язок також підтверджено під час обстеження уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня, тому він є встановленим.

Таким чином, відмова комісії у визначенні позивачеві статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 є неправомірною, а позовні вимоги про визнання протиправним рішення, оформленого протоколом № 7 від 29.11.2021 року є обґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання про скасування рішення комісії, оформленого протоколом № 7 від 29.11.2021 року, суд керувався таким.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок визнання протиправним акту індивідуальної дії та його скасування у повному обсязі чи частково. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання акту індивідуальної дії протиправним, неминучим є його скасування в повному обсязі чи частково.

З огляду на те, що суд задовольнив позовну вимогу про визнання протиправним рішення комісії, оформленого протоколом № 7 від 29.11.2021 року, відповідно позовна вимога щодо його скасування також підлягає задоволенню, як похідна.

Вирішую питання про зобов`язання відповідача винести повторно на розгляд комісії звернення позивача та прийняти рішення про встановлення позивачеві статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та видати позивачеві посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними. Водночас, згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок вимоги про визнання відмови суб`єкта владних повноважень протиправною та вимоги про зобов`язання вчинення ним певних дій. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання відмови суб`єкта владних повноважень протиправною, можливим є зобов`язання до вчинення певних дій для відновлення порушених прав та інтересів сторони.

З огляду на те, що судом визнано протиправним та скасовано рішення комісії, оформленого протоколом № 7 від 29.11.2021 року відповідно з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача суд вбачає за необхідне зобов`язати відповідача винести повторно на розгляд комісії звернення позивача та прийняти рішення про встановлення позивачеві статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та видати позивачеві посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а інших витрат, пов`язаних з розглядом справи не встановлено, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат у цій справі.

Керуючись Конституцією України, ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Інструкції про застосування Переліку хвороб, при яких може бути встановлено причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, та Переліку хвороб і патологічних станів, ризик виникнення яких підвищується в результаті впливу на організм дитини іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, яка затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 150 від 17.05.1997 року та ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, оформленого протоколом № 7 від 29.11.2021 року.

Зобов`язати Департамент соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації винести повторно на розгляд Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї звернення ОСОБА_1 та прийняти рішення про встановлення йому статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та видати посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Департамент соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м.Вінниця, 21028)

Повний текст рішення складено та підписано суддею 20.04.2022 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна