Справа № 140/15255/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2022-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2022 року ЛуцькСправа № 140/15255/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, контролюючий орган, позивач) звернулося із позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету податкового боргу в сумі 579473,21 грн (п`ятсот сімдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят три гривні двадцять одна копійка).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення статей 16, 36, 38 Податкового кодексу України (далі - ПК України) за відповідачем рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в сумі 538074,37 грн, який виник внаслідок несплати грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням рішенням від 12 березня 2019 року № та нарахованої пені, а також з військового збору в сумі 41398,84 грн, який виник внаслідок несплати грошового зобов`язання, згідно з податковим повідомленням рішенням від 12 березня 2019 року № та нарахованої пені. З метою погашення податкового боргу була сформована та надіслана податкова вимога від 17 лютого 2020 року №1053-51, однак податковий борг не був погашений.

З огляду на зазначене, контролюючий орган просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву від 13 січня 2022 року відповідач позовних вимог не визнав, мотивуючи тим, що норма статті 95 ПК встановлює послідовність стягнення податкового боргу за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, а у разі їх недостатності - за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі. З огляду на це, звертаючись до суду, податковий орган повинен обов`язково зазначати джерело погашення податкового боргу: кошти, чи майно платника податків, оскільки від цього залежить порядок реалізації повноважень, вид судового провадження та предмет доказування у справі, однак позивачем не зазначено в даному випадку джерело погашення податкового боргу. Також звертає увагу, що відповідач не отримував податкову вимогу від 17 лютого 2020 року №1053-51 та додані позивачем докази направлення даної вимоги не є належними, оскільки не підтверджують ні факту належного способу надсилання податкової вимоги, ні факту отримання відповідачем даної податкової вимоги (арк. спр. 39).

ГУ ДПС у Волинській області подало до суду відповідь на відзив, в якій додатково зазначає, що на адресу ОСОБА_1 було надіслано рекомендованим листом податкову вимогу від 17 лютого 2020 року №1053-51 (штриховий ідентифікатор 489). Контролюючий орган не несе відповідальності за безпосереднє вручення документів платнику податків чи його представнику, вказана функція - прерогатива працівників відповідного відділення поштового зв`язку (арк. спр 43-44).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 28).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року судовий розгляд даної справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомлення сторін та призначено судове засідання у справі на 10:40 год. 21 лютого 2022 року (арк. спр. 50).

Судовий розгляд справи, призначений на 10:40 год. 21 лютого 2022 року було відкладено на 11:30 год. 03 березня 2022 року та в подальшому на 11:40 год. 15 березня 2022 року та на 10:00 год 15 квітня 2022 року (арк. спр. 59, 65, 70).

У судове засідання 15 квітня 2022 року учасники справи не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені (арк. спр. 71-76).

Представник ОСОБА_1 у клопотанні від 12 квітня 2022 року просить розгляд даної справи здійснювати без його участі (арк. спр. 77).

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною четвертою статті 229 КАС України, передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказане, судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку ГУ ДПС у Волинській області як платник податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Згідно із розрахунком сум податкового боргу, наданого позивачем, за відповідачем рахується податковий борг в загальному розмірі 579473,21 грн, в тому числі: з податку на доходи з фізичних осіб в сумі 538074,37 грн та військовий збір 41398,84 грн (арк. спр. 6).

Вказані обставини контролюючий орган також підтверджує довідкою про наявність податкового боргу по платежах до бюджету станом на 20 вересня 2021 року (арк. спр. 5) та інтегрованою карткою платника податків за платежами податок на доходи фізичних осіб та військовий збір (арк. спр. 12-17).

З метою стягнення наявної заборгованості, ГУ ДПС у Волинській області, керуючись підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20, пунктом 87.11 статті 87, пунктом 95.3 статті 95 ПК України, звернулось із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачений обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені ПК України, законами з питань митної справи.

За приписами підпункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Так, податковий борг по податку на доходи з фізичних осіб виник внаслідок несплати грошового зобов`язання згідно із податковим повідомленням рішенням від 12 березня 2019 року № на загальну суму 357805,39 грн, в тому числі: за податковим зобов`язанням 286244,31 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 71561,08 грн, а також пені, нарахованої відповідно до статті 129 ПК України в розмірі 180438,98 грн (арк. спр. 8).

Як убачається із інтегрованої картки з податку на доходи фізичних осіб за 2020 рік, з урахуванням часткової сплати згідно із платіжним дорученням від 28 лютого 2020 року в сумі 170,00 грн (арк. спр. 15), загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за вказаним платежем становить 538074,37 грн.

Податковий борг по військовому збору виник внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно із податковим повідомленням рішенням від 12 березня 2019 року № в сумі 27520,53 грн, в тому числі: за податковим зобов`язанням 22016,42 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 5504,11 грн та пені, нарахованої відповідно до статті 129 ПК України в розмірі 13878,31 грн (арк. спр. 10).

Таким чином, загальна сума заборгованості позивача за вказаним платежем становить 41398,84 грн.

Узгодження грошового зобов`язання за податковими повідомленнями рішеннями від 12 березня 2019 року №, № відбулося в порядку судового оскарження у справі №140/1724/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено: визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 12 березня 2019 року №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 357805,39 грн та від 12 березня 2019 року №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання із військового збору на 27520,53 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року, апеляційну скаргу ГУ ДФС у Волинській області задоволено, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у справі №140/1724/19 скасовано та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено (арк. спр. 81-85).

Відповідно до пункту 57.3. статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно абзацу четвертого пункту 56.18 статті 56 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України, платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з пунктом 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Нормами пункту 164.1 статті 164 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з підпунктом 164.1.2 пункту 164.1 статті 164 ПК України, загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені пунктом 164.2 статті 164 ПК України.

Згідно із пунктом 177.1. статті 177 ПК України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця (пункт 177.2. статті 177 ПК України).

Пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України передбачено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до підпункту 1.1. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, платниками військового збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Згідно із підпунктом 1.4. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу (підпункт 1.6. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.162. пункту 14.1 статті 14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Нормами підпункту 129.1.2 пункту 129.1. статті 129 ПК України, передбачено, що при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження.

Відповідно до підпункту 129.3.4-1. пункту 129.3 статті 129 ПК України нарахування пені, передбаченої підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, закінчується в день настання строку погашення грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами перевірки. Така пеня нараховується в день закінчення її нарахування за весь період заниження податкового зобов`язання, починаючи з дня, визначеного підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, по день закінчення.

Згідно із пунктом 129.4. статті 129 ПК України, на суми заниження податкового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.2 та 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, нараховується пеня за кожний календарний день заниження податкового зобов`язання, включаючи день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

З врахуванням викладеного несплачені у встановлені законодавством строки суми податкового зобов`язання набули, статусу податкового боргу.

Згідно пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків..

З метою погашення податкового боргу Головне управління ДПС у Волинській області, сформувало податкову вимогу форми «Ф» від 17 лютого 2020 року №1053-51 на суму 579641,86 грн, яка була надіслана у встановленому порядку за місцем проживання ОСОБА_1 відповідно до відомостей Єдиного реєстру фізичних осіб Державної податкової служби (арк. спр. 45).

Виконання обов`язку позивачем щодо надіслання платнику податків вимоги судом установлено, доказів оскарження податкової вимоги сторонами не надано.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Аналогічні норми передбачені і пунктом 6 розділу ІІІ Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 червня 2017 року №610.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22. Цей механізм передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

Із змісту наведеної законодавчої норми випливає, що ПК України встановлено особливий порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з платника податків у рахунок погашення податкового боргу. Органами стягнення за такими рішеннями, які здійснюють процедуру їх примусового виконання, є контролюючі органи в розумінні ПК України.

Якщо ж достатні для погашення податкового боргу кошти відсутні, контролюючий орган відповідно до абзацу другого пункту 95.3 статті 95 ПК України звертається до суду з позовом про надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Таке погашення здійснюється на підставі зазначеного рішення суду та прийнятого на його підставі рішення органу доходів і зборів шляхом продажу майна платника податків на публічних торгах та/або торгівельними організаціями в порядку, визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95 ПК України.

Отже, чинне законодавство передбачає окремий порядок примусового виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. При цьому органи державної виконавчої служби до цієї процедури не залучаються.

Виняток із наведеного правила становить процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи. На відміну від загального правила, передбаченого пунктом 95.3 статті 95 ПК України, відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Протиставлення процедури погашення податкового боргу з фізичної та юридичної осіб (у першому випадку державна виконавча служба залучається, а в другому - ні) підтверджує, що ПК України чітко розрізняє відповідні процедури, з огляду на що суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що звертаючись до суду, податковий орган повинен обов`язково зазначати джерело погашення податкового боргу: кошти, чи майно платника податків.

Таким чином, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг в загальній сумі 579473,21 грн (п`ятсот сімдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят три гривні двадцять одна копійка), доказів сплати якої відповідач суду не надав, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття рішення про стягнення в дохід держави вказаного податкового боргу.

Окремо суд зауважує, що відповідно до відомостей Єдиного реєстру фізичних осіб Державної податкової служби місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 та в матеріалах справи відсутні письмові докази на підтвердження проживання ОСОБА_1 за іншою адресою ніж зазначена.

На переконання суду, наданий представником відповідача договір купівлі продажу квартири від 16 серпня 2017 року свідчить лише про факт купівлі ОСОБА_1 квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , однак не є належним та достатнім доказом для підтвердження місця реєстрації (фактичного проживання) чи місця перебування відповідача за вказаною адресою.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З урахуванням такого правила, витрати позивача - суб`єкта владних повноважень зі сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом із відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 243-246, 255, 257, 262295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, майдан Київський, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави податковий борг в сумі 579473,21 грн (п`ятсот сімдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят три гривні двадцять одна копійка).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 15 квітня 2022 року.