Справа № 480/14458/21
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
- визнати протиправною бездіяльність Лебединської міської ради Сумської області щодо неприйняття рішення за його заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Лебединської міської територіальної громади Сумської області;
- зобов`язати Лебединську міську раду Сумської області повторно розглянути його заяву про затвердження проекту землеустрою та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Лебединської міської територіальної громади Сумської області.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачем подано до Лебединської міської ради Сумської області заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, однак, відповідач на сесії не прийняв рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. На думку позивача, відповідач порушив норми діючого законодавства, оскільки не прийняв рішення за наслідками розгляду заяви позивача з мотивованою відмовою, а лише зазначив у листі, що рішення не прийняте. Тому позивач просить зобов`язати відповідача повторно розглянути його заяву та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Ухвалою суду від 31.12.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
11.02.2022 відповідачем подано до суду відзив, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що виконавчим комітетом Лебединської міської ради Сумській області було розглянуто вищезазначену заяву від 25.05.2021 та включено заяву позивача до розгляду в проект рішення про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Вищезазначений проект рішення було включено до порядку денного 15 сесії Лебединської міської ради восьмого скликання. Відповідно до протоколу поіменного голосування депутатів Лебединської міської ради восьмого скликання вищезазначений проект рішення не набрав потрібної кількості голосів у зв`язку з тим, що більшість депутатів утримались від голосування.
Тому виконавчим комітетом Лебединської міської ради у формі листа від 24.07.2021 позивачу надано відповідь про те, що звернення стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства було включено до порядку денного 15 сесії Лебединської міської ради восьмого скликання, однак відповідно до протоколу поіменного голосування депутатів Лебединської міської ради восьмого скликання вищезазначений проект рішення не набрав потрібної кількості голосів у зв`язку з тим, що більшість депутатів утримались від голосування.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач звернувся до Лебединської міської ради із заявою від 25.05.2021 щодо затвердження проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 2 га. До заяви було додано копію паспорту, ідентифікаційного номеру та графічні матеріали.
Листом № 1473 від 24.07.2021 відповідач повідомив позивача про те, що звернення стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства було включено до порядку денного 15 сесії Лебединської міської ради восьмого скликання, але питання не набрало потрібної кількості голосів.
Згідно з ч. 2 ст. 50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.
За приписами статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.
Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
Відповідно до ч. 8 ст. 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленою ст. 186-1 цього Кодексу.
Частиною 9 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
За приписами ч. 10 ст. 118 Земельного кодексу України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Системний аналіз положень ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України та п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" свідчить про те, що рішення щодо затвердження технічної документації для передачі земельної ділянки у власність повинно бути прийняте саме на пленарному засіданні ради.
У ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивач, маючи право безоплатно набути у власність земельну ділянку за рахунок земель державної власності, отримав відповідний дозвіл та дотримався визначеної законодавством процедури виготовлення та погодження проекту землеустрою. Так, позивач отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою на відведення земельної ділянки, замовив проектну документацію, яка була розроблена та погоджена в установленому порядку.
Відповідач не надав до суду доказів наявності обмежень, установлених містобудівною чи землевпорядною документацією, зокрема схемами землеустрою і техніко-економічними обґрунтуваннями використання та охорони земель територіальної громади, комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади, або заборон, які б не узгоджувались із цільовим призначенням, визначеним у проекті землеустрою, щодо відведення відповідної ділянки для надання її у власність позивачу, а також наявності прав інших громадян чи юридичних осіб на відповідну земельну ділянку.
Відповідно до пункту 3 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, однак відповідачем не було розглянуто заяву позивача та жодне рішення ради не було прийняте.
Відповідач, розглядаючи заяву позивача, зобов`язаний був прийняти одне з двох рішень: затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його затвердженні. При цьому, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову у затвердженні повинне оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення.
У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що за результатами розгляду заяви позивача було надіслано лист.
Відсутність належним чином оформленого рішення відповідача про затвердження або про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду заяви особи, не зважаючи на надсилання заявнику листів про розгляд заяви, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.
Суд вважає, що в даному випадку має місце протиправна бездіяльність відповідача.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені у частині шостій статті 118 ЗК України, у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача прийняти відповідне рішення, тобто рішення про затвердження або вмотивоване рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Частиною десятою статті 118 ЗК України визначено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надати земельну ділянку у власність, у зв`язку із тим, що вказані вимоги є передчасними, оскільки відсутнє рішення відповідача щодо затвердження чи відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Заважаючи на те, що відповідачем не було прийнято рішення про затвердження позивачу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у формі рішення, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства та зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача від 25.05.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства.
Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 908 гривень.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лебединської міської ради Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Лебединської міської ради Сумської області, яка полягає у не здійсненні належного розгляду заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Лебединської міської ради Сумського району Сумської області.
Зобов`язати Лебединську міську раду Сумської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.05.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Лебединської міської ради Сумського району Сумської області та за результатами її розгляду прийняти рішення, відповідно до вимог чинного законодавства.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лебединської міської ради Сумської області на користь ОСОБА_1 908 грн судових витрат.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал