Справа № 386/1242/21
Суддя: Шкамерда К. С.
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 386/1242/21
Провадження № 2-а/386/12/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року смт. Голованівськ

Суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області Шкамерда К. С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Миколюка Андрія Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО №5156460 від 17.12.2021р. , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Миколюка Андрія Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО №5156460 від 17.12.2021р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.12.21 р. відносно нього працівниками поліції було складено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за порушення п.2.1.г ПДР України, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Згідно вказаної постанови він керував транспортним засобом марки Skoda на українській реєстрації з транзитним номером НОМЕР_1 без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1.г ПДР України. Позивач зазначає, що від дійсно керував зазначеним транспортним засобом і був зупинений працівником поліції безпідставно, оскільки жодного пункту ПДР України не порушував. Причину зупинки транспортного засобу поліцейський пояснив (транзитні номерні знаки) і часто такі номерні знаки використовуються для покриття різного роду правопорушень, причетність транспортного Skoda з реєстраційним номером НОМЕР_1 до будь-якого правопорушення повідомлена не була і взагалі не перевірялась, при цьому працівник поліції про необхідність надання документів для перевірки. Під час огляду виявилось, що серед документів відсутній страховий поліс та автомобіль не застрахований, після чого інспектором було винесено постанову. Вважає причину зупинки транспортного засобу незаконною. Просить скасувати постанову серії ЕАО №5156460 від 17.12.2021р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Закрити провадження по справ.

28.12.21 р. ухвалою суду відкрито провадження у справі постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, запропоновано відповідачу подати відзив на позов та докази.

14.01.2022р. до суду надійшов відзив, який поданий від імені відповідача представником Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області Управління патрульної поліції в якому зазначив, що відповідач під час складання оскаржуваної постанови виконував свої обов`язки та діяв від імені Департаменту патрульної поліції. Відповідач вважає, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Під час зупинки транспортного засобу було встановлено, що позивач керував транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників ТЗ чим порушив п.2.1.а ПДР України, про що було винесено постанову. Інспектор патрульної поліції, уповноважений виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке правопорушення та на місці де він несе службу у той час відповідно до Інструкцї з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та КУпАП. Відповідно до ст..252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Тому у відповідача у справі були наявні підстави вважати , що особа вчинила правопорушення, що і зумовило виникнення в інспектора поліції права на реалізацію повноважень вимагати у позивача пред`явлення документів, з подальшим винесенням постанови. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

27.01.2022р. судом повідомлено позивача про надходження відзиву до суду від 14.01.2022р., однак заперечення на відзив від ОСОБА_1 не надійшло.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши кожний доказ окремо, а також докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 17.12.2021 року інспектором 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Миколюком Андрійом Олеговичем винесено постанову серії ЕАО №5156460 від 17.12.2021р.у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп., за те, що водій ОСОБА_1 , 17.12.2021 року о 09 год. 01 хв. на Вінницькій автодорозі М30 347 км. керував транспортним засобом Skoda на українській реєстрації з транзитним номером НОМЕР_1 без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1. «ґ» ПДР України (а.с. 7). Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 126 КпАП України про адміністративні правопорушення, настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Серед вимог ч.1 ст. 280 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі - Інструкція № 1395), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції № 1395).

Згідно з пункту 4 р.1 Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1 та 2 р.Ш Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм слідує, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу,- дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується з обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-ХП.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України "Про дорожній рух").

При цьому відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 в адміністративній справі №127/19283/17, притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною 1 статті 126 КУпАП є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання вимог ПДР не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до п. 2.1.Ґ Правил дорожнього руху, Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов" язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Так, з оскаржуваної постанови слідує, що позивач ОСОБА_1 17.12.2021р. керував транспортним засобом Skoda на українській реєстрації з транзитним номером НОМЕР_1 , керуючи транспортним засобом не пред`явив страхового поліса цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначені обставини підтверджуються відеозаписом з бодікамери, наданим відповідачем. Крім того, відеозапис містить процедуру перевірки документів, під час якої позивач не надав на вимогу працівника поліції страховий поліс, та розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Доказів того, що позивач 17.12.2021р. мав страховий поліс цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль Skoda на українській реєстрації з транзитним номером НОМЕР_1 , позивачем не надано та в матеріалах справи відсутній.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність позивача як власника наземного транспорту не була застрахована під час зупинки транспортного засобу 17.12.2021 року позивач не мав його при собі та не надав на вимогу працівника поліції. Відповідачем належним чином задокументовано та доведено допустимими доказами існування підстав для зупинки транспортного засобу, а саме: керування позивачем транспортним засобом без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що є порушенням п. 2.1. "г" ПДР України.

За таких обставин, на думку суду, працівник поліції мав право на підставі статей 32, 35Закону України «Про Національну поліцію» зупинити транспортний засіб під керуванням позивача та вимагати пред`явлення відповідних документів, в тому числі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Доводи позивача, викладені в позовній заяві, не спростовують законність його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Таким чином, суд приходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП,обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не стягуються. Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 14, 241-246, 255, 283, 286, 293 КАС України, суд

ухвалив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Миколюка Андрія Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО №5156460 від 17.12.2021р.- відмовити

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Шкамерда К. С.