Справа № 640/18495/20
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 640/18495/20

адміністративне провадження № К/990/6743/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Соколова В.М.,

суддів: Білак М.В., Єресько Л.О.,

перевіривши касаційну скаргу громадянки Республіки Іраку ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у справі №640/18495/20 за позовом громадянки Республіки Іраку ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України та Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання неправомірним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Громадянка Республіки Іраку ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Державної міграційної служби України та Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області, в якому просила:

- визнати неправомірним і скасувати рішення Державної міграційної служби України від 26.05.2020 №160 про відмову у визнанні її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

- зобов`язати Державну міграційну Службу України повторно розглянути її заяву про визнання біженцем або особою, що потребує додаткового захисту, відповідно до вимог чинного законодавства.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням позивачка подала апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021року апеляційну скаргу позивачки залишено без руху у зв`язку пропуском встановленого законом 30-денного строку на апеляційне оскарження та неподанням заяви про його поновлення. Одночасно, апелянту надано 10-денний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків поданої ним апеляційної скарги.

На виконання вимог згаданої ухвали представником позивача до суду направлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що через незнання української мови позивачка не зрозуміла зміст оскаржуваного рішення та дізналася про нього лише 09.11.2021 під час звернення до міграційного органу для продовження строку перебування в Україні. Крім того, на пропуск строку на апеляційне оскарження судового рішення вплинуло також лікування малолітніх дітей 15.09.2021, у період з 26.10.2021 по 02.11.2021 та з 28.10.2021 по 10.11.2021.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2022 року відмовлено громадянці Республіки Іраку ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про поновлення строку та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, оскільки викладені у клопотанні апелянтом доводи не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції

21 лютого 2022 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга позивачки на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у справі №640/18495/20.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною третьою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з наступного.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що викладені у клопотанні доводи ОСОБА_1 не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Відповідно до вимог частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що повний текст оскаржуваного рішення від 16.08.2021 направлено на адресу позивача 25.08.2021 та отримано 26.08.2021 згідно відомостей поштового відправлення № 647. Апеляційну скаргу позивачем подано 02.12.2021 року, тобто після закінчення строку, встановленого статтею 295 КАС України. В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження позивач зазначив, що копію оскаржуваного рішення дійсно отримала 26.08.2021, однак через незнання української мови не зрозуміла зміст оскаржуваного рішення та дізналася про нього лише 09.11.2021 під час звернення до міграційного органу для продовження строку перебування в Україні. Крім того, зауважила, що на пропуск строку на апеляційне оскарження судового рішення вплинуло також лікування малолітніх дітей.

Частиною третьою статті 298 КАС України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки апеляційну скаргу подано після закінчення строків на апеляційне оскарження, а скаржник не порушує питання про поновлення цього строку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху та надання скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом подання відповідної заяви із зазначенням поважних причин пропуску строку.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, скаржником надіслано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із обґрунтуванням поважних причин пропуску цього строку.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку, суд апеляційної інстанції зазначив, що можливість вчасного подання скаржником апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто, мала суб`єктивний характер, якою (можливістю) він вчасно не скористався. Так, за словами апелянта, у період з 26.08.2021 по 09.11.2021 вона не цікавився змістом рішення суду у цій справі, адже, не володіючи зі слів позивачки українською та російською мовами, вона протягом більше двох місяців, проживаючи в Україні, не звернулася до будь-якої особи з проханням пояснити їй зміст резолютивної частини оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи те, що викладені у клопотанні доводи ОСОБА_1 не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судом апеляційної інстанції обставини.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження, вірно застосував положення статті 299 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою громадянки Республіки Іраку ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у справі №640/18495/20 за позовом громадянки Республіки Іраку ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України та Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання неправомірним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.М. Соколов М.В. Білак Л.О. Єресько