Справа № 260/8083/21
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року м. Ужгород№ 260/8083/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Рейті С.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області), яким просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області щодо ненадання публічної інформації за запитом від 13.10.2021 року; визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області розглянути запит від 13.10.2021 року про надання публічної інформації щодо наявності на території Тячівського району вільних земельних ділянок, для садівництва і городництва з місцями їх розташування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.10.2021 року позивач звернувся до відповідача із запитом про надання публічної інформації, в якому просив надати інформацію щодо наявності на території Тячівського району вільних земельних ділянок, для садівництва і городництва з місцями їх розташування. Вказаний запит, зі слів позивача, був отриманий відповідачем 18.10.2021 року. Проте у встановлений законодавством строк відповідь на нього надано не було. Вказану бездіяльність відповідача вважає протиправною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства та порушує його право на доступ до інформації.

Ухвалою судді від 21.03.2022 року, у відповідності до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом прийнято рішення про проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12.04.2022 року ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області надано відзив на позовну заяву, згідно якого, не погоджується із заявленими позовними вимогами. Зазначає, що 19.10.2021 року відповідачем отримано запит позивача на публічну інформацію, відповідь на який була надана у встановлений законодавством строк, а саме 20.10.2021 року та скерована на адресу позивача простою кореспонденцією, що підтверджується відміткою органу поштового зв`язку. Звертає увагу суду на те, що Інструкція з діловодства в ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області не передбачає організацію контролю за наданням послуг поштового зв`язку.

Дослідивши наявні в матеріалах справи доказии, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 13.10.2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку скерував на адресу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області запит на отримання публічної інформації, в якому просив надати інформацію щодо наявності на території Тячівського району вільних земельних ділянок для садівництва і городництва, з місцями їх розташування. Відповідь на такий запит просив надіслати за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з наданої відповідачем копії вказаного запиту, останній був отриманий ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області 19.10.2021 року, що підтверджено відтиском штемпелю вхідної кореспонденції.

За твердженням позивача, відповідь у встановлений законодавством строк на надісланий запит ним отримана не була, що стало підставою звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес регламентується нормами Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 р. № 2939-VI (далі - Закон).

Публічна інформація, в розумінні ст. 1 Закону, це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, в тому числі, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону).

Реалізація права на доступ до інформації здійснюється шляхом оформлення запиту на інформацію (ст. 19 Закону).

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту (ч. 2 ст. 19 Закону).

Судом встановлено, що 13.10.2021 року позивач звернувся до відповідача саме із запитом на інформацію в розумінні норм Закону. Вказаний запит стосувався публічної інформації, що перебуває у володінні вказаного суб`єкта, а тому при розгляді такого розпорядник інформації повинен керуватися положеннями Закону.

Предметом даного адміністративного позову є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання публічної інформації за запитом у встановлений законодавством 5-денний термін.

Строк розгляду запитів на інформацію врегульовано нормами ст. 20 Закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

При цьому норми ст. 23 Закону надають право запитувачам інформації на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Згідно ч. 2 ст. 23 Закону запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що такими встановлено обов`язок розпорядників інформації на надання протягом 5 робочих днів відповіді на запит на отримання публічної інформації, якщо такий не стосується великого обсягу інформації. У разі невиконання зазначеного обов`язку запитувачі інформації можуть оскаржити таку бездіяльність до суду, що й було реалізовано позивачем в даній адміністративній справі.

Розглядаючи питання наявності підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді на отриманий запит, суд враховує наступне.

Під бездіяльністю розуміється зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду отриманого засобами поштового зв`язку 19.10.2021 року від ОСОБА_1 запиту ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області було надано відповідь № ПІ-137/0-373/0/63-21 від 20.10.2021 року, яка скерована на вказану у запиті адресу простою кореспонденцією. Зазначене підтверджується копією відомості відправлень простої кореспонденції від 20.10.2021 року, відтак, суд вважає, що відповідь на запит позивача була надана у встановлений ст. 20 Закону 5-денний строк.

Факт скерування на адресу запитувача інформації листа-відповіді вказує на відсутність пасивної поведінки розпорядника інформації та засвідчує виконання у законодавчо передбачений термін свого обов`язку.

Стосовно посилань позивача на те, що належним доказом надіслання суб`єктом владних повноважень відповіді на запит є квитанції або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкт поштового зв`язку, що надають послуги, дата та вид послуги, її вартість, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 року №1000/5 затверджено Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях (далі - Правила).

Відповідно до пункту 1 розділу І Правил ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи).

Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами.

Відповідно до пункту 1 розділу 7 вихідні документи надсилаються адресатам з використанням засобів поштового зв`язку, електрозв`язку, а також доставляються кур`єрською, фельд`єгерською службами.

Опрацювання документів для відправлення поштовим зв`язком здійснюється службою діловодства установи відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 (із змінами).

Види документів, інформація з яких передається каналами електрозв`язку, а також необхідність і порядок надсилання адресатові їх оригіналу в паперовій формі визначаються інструкцією з діловодства установи з урахуванням наявних в установі технічних і програмних засобів.

Згідно з пунктом 3 розділу 7 Правил вихідні документи опрацьовуються і надсилаються централізовано в день їх надходження від структурних підрозділів - виконавців або не пізніше наступного робочого дня.

Не допускається надсилання або передача документів без їх реєстрації у службі діловодства.

Пунктом 4 розділу 7 Правил визначено, що під час приймання від виконавців вихідних документів працівники служби діловодства зобов`язані перевірити: правильність оформлення документа (склад і розміщення в ньому всіх реквізитів); наявність і правильність зазначення адреси; наявність на документі відмітки про додатки; наявність усіх необхідних підписів на документі та додатках до нього; наявність віз на копії вихідного документа, що залишається у справах установи; наявність і повноту додатків; відповідність кількості примірників кількості адресатів.

Відповідно до пункту 7 розділу 7 Правил структурні підрозділи та окремі виконавці зобов`язані передавати вихідні документи та інші поштові відправлення до служби діловодства у години, встановлені для цього інструкцією з діловодства установи.

Отже, з вищенаведених положень вбачається, що надсилання державними органами вихідної кореспонденції, у тому числі відповідей на запити про доступ до публічної інформації, здійснюється в день їх надходження від структурних підрозділів - виконавців або не пізніше наступного робочого дня.

Як вбачається з наданої відповідачем копії реєстру відправки поштової кореспонденції за 20.10.2021 року, ОСОБА_1 надіслано лист № 0-373/0/63-21, тобто, відповідачем дотримані вимоги щодо надання відповіді у строк, передбачений Законом.

Щодо доводів позивача про необхідність направлення відповіді на запит лише рекомендованою кореспонденцією з посиланням на статтю 13 Закону України "Про поштовий зв`язок" від 04.10.2001 року № 2759-ІІІ, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки зазначеною нормою не регулюється питання здійснення діловодства саме у ГУ Держгеокадастру та не покладає обов`язок на відповідача направляти відповіді на запити лише рекомендованою кореспонденцією.

На підстав викладених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними, в розумінні норм ч. 1 ст. 73 КАС України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що надана відповідачем копія реєстру відправки поштової кореспонденції за 20.10.2021 року є належним в розумінні норм КАС України доказом відправлення листа-відповіді № 0-373/0/63-21 від 20.10.2021 року на адресу позивача.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, крізь призму встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність бездіяльності з боку відповідача щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 13.10.2021 року у встановлений законодавством строк, а отже, відсутність підстав для зобов`язання розпорядника інформації розглянути скерований позивачем запит.

Згідно ст. 139 КАС України, в зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору (як учасника бойових дій) та відсутністю судових витрат відповідача - судові витрати не стягуються та за рахунок бюджету не компенсуються.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 19, 72, 77, 241 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Рейті