Справа № 420/1994/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1994/22
УХВАЛА

19 квітня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Скупінська О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги у меншому розмірі

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 27 січня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги у меншому розмірі, ніж передбачено ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

2.Зобов`язати Управління соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу до 05 травня 2021 року як учаснику бойових дій у відповідності до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27.02.2020 року №3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) в розмірі 7354 грн 00 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання разової грошової допомоги, виплата якої проводиться кожного року до 5 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Однак, у 2021 році позивачу було проведено виплату разової грошової допомоги в розмірі 1491,00 грн, замість 8845,00 грн. Зазначає, що він звернувся до відповідача із заявою про здійснення нарахування та виплати йому грошової допомоги в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплаченої суми, однак йому було відмовлено.

Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою суду від 01.02.2022 року залишено позовну заяву без руху та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали. Згідно вимог ухвали позивач повинен був усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду позовної заяви, оформленої у відповідності до приписів ст.160 КАС України із зазначенням вірного найменування відповідача та повною адресою відповідача, а також доказів перебування позивача на обліку органу соціального захисту населення за місцем проживання або будь-якому іншому органі, який має повноваження призначати виплату спірної допомоги або інформацію з Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги щодо ОСОБА_1 .

Копія ухвали від 01.01.2022 року була отримана позивачем 02 лютого 2022 року електронною поштою, що підтверджується відповідним електронним листом-підтвердженням ОСОБА_1 на електрону адресу суду.

Однак, вимоги ухвали суду від 01.01.2022 року позивачем не виконано та станом на сьогоднішній день недоліки позовної заяви не усунуто.

Крім того, суд не отримав від позивача жодних повідомлень щодо причин, які унеможливлюють виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позивачем не усунено недоліки позовної заяви.

Згідно з ч.3 ст.9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський Суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його правами та обов`язками.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Чуйкіна проти України» ((Заява № 28924/04) 13.01.2011 р. ОСТАТОЧНЕ) вказано, що «стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 р. у справі «Голдер проти Сполученого Королівства», п. п. 28- 36, Series A N 18)».

Рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30.08.2013 набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб» (див. рішення від 28.05.1985 р. у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

В рішенні Конституційного Суду України у справі №1-9/2011 за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, від 13.12.2011 (17-рп/2011) зазначено, що «вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суд роз`яснює позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом з тотожною заявою. При цьому підкреслює, що саме за поданою належним чином оформленою позовною заявою суд вирішує питання про відкриття провадження по справі за викладеними вимогами.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх належних заходів для реалізації та забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, а останній не усунув недоліки позовної заяви у строк визначений судом та не продемонстрував готовність брати участь на цьому етапі розгляду його справи, тому логічним є застосування передбачених законодавством наслідків - повернення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 169, 171, 256, 295, 297 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги у меншому розмірі - повернути позивачеві без розгляду.

Направити позивачеві копію цієї ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Копію позовної заяви залишити в суді.

Роз`яснити позивачу що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА