Справа № 160/25314/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
13 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якій з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить:
2) зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу її роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, період роботи з 04.01.1987 року по 13.12.1993 року у Дніпродзержинському колективному спеціалізованому підприємстві №1 "Укенергочормет.
3) зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дати звернення, а саме з 13.08.2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Цією ухвалою запропоновано відповідачу надати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
14 лютого 2022 року на виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву від 14.02.2022 року. Встановлено відповідачам строк для подання відзиву на уточнену позовну заяву та всіх документів, що підтверджують заперечення проти позову з одночасним надсиланням учасникам справи копії відзиву та доданих до нього документів та надати до суду докази такого направлення (надання) протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року отримана відповідачами 18 лютого 2022 року, проте, станом на день прийняття рішення відповідачі правом на надання відзиву не скористалися.
В силу ч. 4 ст.124, ч. 8 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
Відповідачем, на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, не було надіслано до суду письмового відзиву на адміністративний позов та не було повідомлено про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 є громадянин України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 .
Позивач звернулася до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах та надала документи на призначення за віком на пільгових умовах.
До заяви про призначення пенсії позивачем було надано:
-копія паспорта та ідентифікаційного коду позивача;
-копія трудової книжки;
- копія свідоцтва про народження;
- довідка про заробіток;
- довідка про трудовий стаж;
- копія довідки, яка уточнює особливий характер роботи або умови праці, необхідна для призначення пільгової пенсії по списку №2.
Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Предметом даного спору є досягнення позивачем необхідного віку, який би давав останньому право на призначення пенсії за віком.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Положенням ст.1 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`визначено порядок на умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Аналогічна норма міститься у частині 1статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року № 1788 XII.
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).
Статтю 62 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Також згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Згідно з пунктом 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Згідно з відомостей, які містяться в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 , позивач працювала:
з 21.10.1980 року по 01.02.1981 року прибиральником виробничих приміщень центральної заводської лабораторії Дніпродзержинського коксохімзаводу ім. Орджонікідзе;
з 01.02.1981 року по 12.06.1982 року лаборантом хімічного аналізу 2 р. Дніпродзержинського коксохімзаводу ім. Орджонікідзе;
з 01.07.1982 року по 01.11.1984 року маршрутником розкрійного цеху Дніпродзержинського виробничого швейного обєднання ім. В.Я. Чубаря;
з 01.11.1984 року по 02.12.1985 року швачкой ручницею 2 р. Дніпродзержинського виробничого швейного обєднання ім. В.Я. Чубаря;
з 02.12.1985 року по 03.03.1986 року настильщицею 2 р. Дніпродзержинського виробничого швейного обєднання ім. В.Я. Чубаря;
з 02.10.1986 року по 04.01.1987 року слюсарем-ремонтником 1 р. дільниці №9 ДКСП Укренергочормет;
з 04.01.1987 року по 01.10.1991 року газорізником 2 р. ДКСП Укренергочормет;
з 01.10.1991 року по 13.12.1993 року - газорізником 3 р. ДКСП Укренергочормет;
з 17.12.1993 року по 01.02.1995 року газорізником 4 р. конвертерного цеху Дніпровського металургійного комбінату ім. Ф.Е. Дзержинського;
з 01.02.1995 року по 18.05.1998 року - газорізником 5 р. конвертерного цеху Дніпровського металургійного комбінату ім. Ф.Е. Дзержинського;
з 18.05.1998 року по 27.07.2005 року експедитором конвертерного цеху Дніпровського металургійного комбінату ім. Ф.Е. Дзержинського;
з 27.07.2005 року по 22.01.2009 року експедитором по перевезенню вантажів конвертерного цеху Дніпровського металургійного комбінату ім. Ф.Е. Дзержинського;
з 22.01.2009 року по 18.06.2009 року комірником конвертерного цеху Дніпровського металургійного комбінату ім. Ф.Е. Дзержинського;
з 18.06.2009 року по 15.03.2012 року розподільником робіт 4 р. конвертерного цеху Дніпровського металургійного комбінату ім. Ф.Е. Дзержинського;
з 15.03.2012 року по 16.05.2018 року - комірником конвертерного цеху ВАТ Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського;
з 16.05.2018 року по теперішній час старшим комірником конвертерного цеху ВАТ Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського.
Відповідно до довідки від 11.11.2002 року Дніпродзержинського колективного спеціалізованого підприємства №1 Укренергочермет ОСОБА_1 працювала повний робочий день:
з 04.01.1987 року по 13.12.1993 року (6 років 11 міс. 09 днів) - газорізником 2, 3 розряду ДКСП Укренергочормет, що передбачено Списком №2 розділом ХХХІІ Загальні професії Постанови Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, розділом ХХХІІ Загальні професії роз`яснення ГКСМ №5/8 від 02.04.1976 року, розділом ХХХІІ Загальні професіїПостанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року.
Відповідно до довідки від 19.02.2013 року №023-449 ПАТ Дніпровський металургійний комбінат ім. Дзержинського ОСОБА_1 працювала повний робочий день:
з 17.121993 року по 17.05.1998 року (4 роки 5 міс. 01 день) - газорізником 4, 5 розряду конвертерного цеху Дніпровського металургійного комбінату ім. Ф.Е. Дзержинського, що передбачено Списком №2 розділом ХХХІІІ Загальні професії Постанови Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 року, розділом ХХХІІІ Загальні професії Постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року.
Таким чином, судом встановлено, що на час звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії (13.08.2021 року) ОСОБА_1 виповнилось 58 років, її страховий стаж становить 40 років 7 місяців 4 дні, в тому числі стаж роботи за Списком №2 11 років 4 міс. 10 днів.
Тобто, у відповідності до положень Закону України Про пенсійне забезпечення, позивачка досягла пенсійного віку для призначення пенсії на пільгових умовах та має необхідний стаж роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, що є умовою для призначення пенсії у відповідності до положень п. а ч. 1 ст. 13 цього Закону.
Між тим, позовні вимоги про зобов`язання головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу її роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, період роботи з 04.01.1987 року по 13.12.1993 року у Дніпродзержинському колективному спеціалізованому підприємстві №1 "Укенергочормет та зобов`язання головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дати звернення, а саме з 13.08.2021 року не може бути задоволена судом, оскільки позивачем обрано не вірний спосіб захисту порушеного права і суд не може втручатись в дискреційні повноваження пенсійного органу.
Статтею 58 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який здійснює нарахування та призначення пенсії та підготовляє документи для її виплати.
Відтак, виключно до компетенції Пенсійного фонду відноситься призначення пенсії, позаяк суд не може своїм рішенням втручатись в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень щодо прийняття ним рішень.
Відповідно до ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням положень ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням позиції суду, викладеної у рішенні та зарахованим стажем роботи даним судовим рішенням.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд зробив висновок, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією від 08.12.2021 року №ПН2883473.
Отже, оскільки задоволено основну позовну вимогу позивача сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів у розмірі 908,00 грн.
У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та внесенням змін до Указу Президента від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, та черезте, що суддя Дніпропетровського окружного адмінстративного суду Ніколайчук С.В. перебувала у щорічній відпустці з 04.04.2022 року по 12.04.2022 року розгляд справи здійснено 18.04.2022 року.
Керуючись ст. ст. 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням позиції суду, викладеної у рішенні та зарахованим стажем роботи даним судовим рішенням.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук