Справа № 440/2395/22
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/2395/22
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гіглави О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Лубенської міської ради про:

- визнання протиправним та скасування рішення Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області 13 позачергової сесії 8 скликання від 11.11.2021 "Про відмову у затвердженні проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок" в частині відмови громадянці ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що розташована на території Новаківської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів, площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:005:0049 за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язання Лубенську міську раду Лубенського району Полтавської області затвердити проект землеустрою та передати у власність позивачу земельну ділянку, що розташована на території Новаківської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів, площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:005:0049 за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області 13 позачергової сесії 8 скликання від 11.11.2021 "Про відмову у затвердженні проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок" в частині відмови громадянці ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що розташована на території Новаківської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів, площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:005:0049 за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, оскільки перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів здійснюється саме на етапі погодження такого проекту і такі повноваження надані лише державному кадастровому реєстратору.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву зазначив, що згідно проекту землеустрою підставою для його виготовлення став наказ Головного управління Держземагентства у Полтавській області від 05.11.2013 №ПЛ/:03:005/00000168 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", яким було надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населеного пункту на території Новаківської сільської ради Лубенського району зі східної сторони с. Пишне орієнтовною площею 2,0 га, із земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. На переконання міської ради, вказаний наказ є протиправним та таким, що прийнятий з перевищенням повноважень, та, як наслідок, оскаржений міською радою в судовому порядку. Запитувана земельна ділянка відноситься до земель колективної власності відповідно до Державного акту на право колективної власності, виданого 14.05.1996 КСП "Зоря" на підставі рішення Новаківської сільської ради від 30.04.1996 для сільськогосподарського використання. На земельній ділянці розміщений господарський двір, про що прямо вказано в поданому на затвердження проекті. Питання розпорядження землями колективної власності не було врегульоване земельним законодавством України до прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", згідно якого з дня набрання чинності землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності. Отже, на даний час власниками земель колективної власності стали територіальні громади. Отже, при прийнятті наказу Головне управління Держземагентства у Полтавській області послалося на статті 15-1, 118, 122 та 123 Земельного кодексу України, однак ці статті надавали право вказаному органу розпоряджатися лише землями державної власності, до яких спірна земельна ділянка не відноситься.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12, статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Враховуючи положення статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України щодо встановлення строку розгляду справи, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Наказом Головного управління Держземагенства у Полтавській області від 05.11.2013 №ПЛ/:03:005/00000168 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населеного пункту на території Новаківської сільської ради Лубенського району зі східної сторони с. Пишне, орієнтовною площею 2,0 га земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

На замовлення позивача ПП "Алан-зем" розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Новаківської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів (кадастровий номер :03:005:0049).

Висновком про розгляд документації із землеустрою проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Новаківської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів (кадастровий номер :03:005:0049) погоджений експертом державної експертизи. Строк дії висновку необмежений.

14.10.2014 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га на території Новаківської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів, форма власності - державна власність, зареєстровано у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :03:005:0049, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ЗВ-021 від 25.06.2021.

ОСОБА_1 звернулася до Лубенської міської ради із заявою від 01.10.2021 (вх.№0111/6459 від 01.10.2021), в якій просила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у її власність площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Новаківської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів (кадастровий номер :03:005:0049). До вказаної заяви додала копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та оригінали проекту землеустрою та наказу про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

В результаті розгляду поданих матеріалів відповідно до статей 12, 83, 118, 122, 125 Земельного кодексу України, статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" пунктом 3 рішення позачергової 13 сесії 8 скликання Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 11.11.2021 "Про відмову у затвердженні проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок" відмовлено у затвердженні проекту землеустрою громадянці ОСОБА_1 щодо відведення земельної ділянки, що розташована за межами с. Пишне Лубенського району, площею 2,0 га, кадастровий номер :03:005:0049, за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з порушенням вимог статті 122 Земельного кодексу України при наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою (наказ Головного управління Держземагентства у Полтавській області від 05.11.2013 №ПЛ/53228851:03:005/00000168).

Вважаючи протиправним пункт 3 рішення позачергової 13 сесії 8 скликання Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 11.11.2021 "Про відмову у затвердженні проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок", позивач звернулася до суду з цим позовом про його скасування.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України №2768-ІІІ від 25 жовтня 2001 року /далі - ЗК України/.

Відповідно до статті 12 ЗК України (в редакції, чинній на 01.10.2021, тобто на дату подання заяви про затвердження проекту землеустрою) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: - розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; - передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

За змістом пункту "б" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частиною першою статті 122 ЗК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Як визначено частиною дев`ятою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Порядок погодження і затвердження документації із землеустрою визначений статтею 186 ЗК України.

Згідно з пунктом 6 частини третьої статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 186 ЗК України встановлено, що підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати:

додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, визначеного Законом України "Про землеустрій";

надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами чи організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею;

проведення будь-яких обстежень, експертиз чи робіт.

Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший суб`єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження такої документації іншими органами.

Висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.

Таким чином, ЗК України визначає вичерпний перелік підстав для відмови у затвердженні документації із землеустрою - це невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Земельний кодекс України встановлює обов`язок відповідного органу місцевого самоврядування у разі відмови у затвердженні проекту землеустрою вказувати вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію.

При цьому, у відповідності до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частинами першою та другою статті 59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, розпорядчий індивідуальний правовий акт про надання земельної ділянки у користування або відмову у наданні оформлюється рішенням ради.

Судовим розглядом встановлено, що 11.11.2021 за наслідками розгляду заяви гр. ОСОБА_1 від 01.10.2021 (вх.№0111/6459 від 01.10.2021) позачерговою 13 сесією 8 скликання Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області було прийнято рішення "Про відмову у затвердженні проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок", пунктом 3 якого відмовлено у затвердженні проекту землеустрою громадянці ОСОБА_1 щодо відведення земельної ділянки, що розташована за межами с. Пишне Лубенського району, площею 2,0 га, кадастровий номер :03:005:0049, за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з порушенням вимог статті 122 Земельного кодексу України при наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою (наказ Головного управління Держземагентства у Полтавській області від 05.11.2013 №ПЛ/:03:005/00000168).

Оцінюючи правомірність мотивів рішення від 11.11.2021, суд вважає за доцільне зазначити, що за нормами статті 186-1 ЗК України, чинними станом на момент розроблення спірного проекту землеустрою, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати:

додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій";

надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями;

проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Як слідує з матеріалів справи, висновком про розгляд документації із землеустрою проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Новаківської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів (кадастровий номер :03:005:0049) погоджений експертом державної експертизи. Строк дії висновку необмежений.

У відзиві на позовну заяву міська рада посилається на те, що згідно проекту землеустрою підставою для його виготовлення став наказ Головного управління Держземагентства у Полтавській області від 05.11.2013 №ПЛ/:03:005/00000168 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", яким було надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населеного пункту на території Новаківської сільської ради Лубенського району зі східної сторони с. Пишне орієнтовною площею 2,0 га, із земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Оскільки вказаний наказ, на переконання міської ради, є протиправним та таким, що прийнятий з перевищенням повноважень, останній оскаржений міською радою в судовому порядку. Запитувана земельна ділянка відноситься до земель колективної власності відповідно до Державного акту на право колективної власності, виданого 14.05.1996 КСП "Зоря" на підставі рішення Новаківської сільської ради від 30.04.1996 для сільськогосподарського використання. На земельній ділянці розміщений господарський двір, про що прямо вказано в поданому на затвердження проекті. Питання розпорядження землями колективної власності не було врегульоване земельним законодавством України до прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", згідно якого з дня набрання чинності землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності. Отже, на даний час власниками земель колективної власності стали територіальні громади. При прийнятті наказу Головне управління Держземагентства у Полтавській області послалося на статті 15-1, 118, 122 та 123 Земельного кодексу України, однак ці статті надавали право вказаному органу розпоряджатися лише землями державної власності, до яких спірна земельна ділянка не відноситься.

Разом з тим, суд не погоджується з вказаними доводами міської ради, оскільки Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" від 10.07.2018 №2498-VIII, згідно якого з дня набрання ним чинності землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких розташовані, набрав чинності з 01.01.2019.

Водночас, наказ Головного управління Держземагентства у Полтавській області №ПЛ/:03:005/00000168 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" прийнято 05.11.2013, тобто задовго до прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" від 10.07.2018 №2498-VIII.

За даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ЗВ-021 від 25.06.2021, бажана позивачем земельна ділянка площею 2,0000 га на території Новаківської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів віднесена до земель із державною формою власності, а відтак, Головне управління Держземагентства у Полтавській області мало законодавчо визначені права на розпорядження вказаною земельною ділянкою на момент прийняття наказу №ПЛ/:03:005/00000168 від 05.11.2013 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою".

Крім того, суд також зауважує на ненадання міською радою до матеріалів справи будь-яких документальних доказів, які б підтверджували оскарження в суді наказу Головного управління Держземагентства у Полтавській області №ПЛ/:03:005/00000168 від 05.11.2013, таких як ухвали про відкриття провадження у справі про його оскарження чи постановленого рішення про скасування вказаного наказу в судовому порядку, як протиправного.

З урахуванням наведеного, суд констатує, що оскаржуване рішення позачергової 13 сесії 8 скликання Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 11.11.2021 "Про відмову у затвердженні проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок" в частині пункту 3, не містить визначених законом підстав для відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, суд виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Суд зазначає, що такий спосіб захисту, як зобов`язання прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

Надання оцінки обставинам, які не були предметом розгляду уповноваженим на вчинення таких дій суб`єктом владних повноважень, виходить за межі повноважень адміністративного суду і не узгоджується з критеріями перевірки дій, рішень та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які закріплені у частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У спірних відносинах відповідач не реалізував своїх повноважень, оскільки не надав оцінки поданим позивачем документам, зокрема, проекту землеустрою, та у самому рішенні не навів мотивованих доводів щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Враховуючи повноваження суду та предмет доказування у цій справі, з урахуванням частини другої статті 9 КАС України, суд дійшов висновку, що належним та достатнім способом захисту позивача у спірних відносинах є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.10.2021 (вх.№0111/6459) щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Новаківської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів (кадастровий номер :03:005:0049), з урахуванням висновків суду.

Натомість, позовна вимога про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою та передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, що розташована на території Новаківської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів, площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:005:0049 за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, у межах даної справи та з підстав заявлених в позові є такою, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства та задоволенню не підлягає.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн і суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 496,20 грн.

Керуючись статтями 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 33, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, ідентифікаційний код 04057439) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 рішення Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області 13 позачергової сесії 8 скликання від 11 листопада 2021 року "Про відмову у затвердженні проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок", яким відмовлено громадянці ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що розташована за межами с. Пишне Лубенського району, площею 2,0 га, кадастровий номер :03:005:0049, за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Лубенську міську раду Лубенського району Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.10.2021 (вх.№0111/6459) щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Новаківської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів (кадастровий номер :03:005:0049), з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 33, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, ідентифікаційний код 04057439).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава