Справа № 600/158/22-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2022-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

19 квітня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/158/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та скасування рішення.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 ;

визнати протиправним та скасувати рішення ХІV сесії Кіцманської міської ради VІІІ скликання № 768/12 від 22.12.2021 Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що дії відповідача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 (далі третя особа) є протиправними, оскільки із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою він звернувся раніше. Його звернення було зумовлене інтересом на отримання спірної земельної ділянки за відсутності для цього законних перешкод. Інших претендентів на земельну ділянку на момент мого звернення із заявою від 17.05.2021 не було.

На думку позивача, зареєструвавши заяву третьої особи на спірну земельну ділянку, винісши її на розгляд сесії та надавши дозвіл на розробку проекту землеустрою третій особі, Кіцманська міська рада створила штучні перешкоди у реалізації його права на отримання цієї земельної ділянки.

Прийняте відповідачем оскаржуване рішення № 768/12 вiд 22.12.2021 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 » позивач вважає протиправним та таким, що порушує його конституційні права, так як у зв`язку з прийняттям даного рішення йому створено перешкоди в отриманні у власність визначеної земельної ділянки, оскільки протиправна діяльність органу місцевого самоврядування свідчить про відсутність наміру у відповідача прийняти обґрунтоване та законне рішення у формі передбаченій чинним законодавством стосовно нього.

Ухвалою суду від 25.01.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Цією ж ухвалою залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 .

Кіцманською міською радою Чернівецького району Чернівецької області подано до суду відзив, відповідно до якого відповідач зазначив, що оскаржуване рішення № 768/12 вiд 22.12.2021 прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, тому правові підстави для його скасування відсутні.

Крім того, відповідач вказував на провомірність дій стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 , як учаснику бойових дій.

ОСОБА_2 подав до суду письмові пояснення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на правомірність оскаржуваних дій та рішення відповідача.

Сторони скористалися правами, передбаченими ст. ст. 163 та 164 КАС України, для подання до суду відповіді на відзив та заперечення.

Ухвалою суду від 19.04.2022 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Із змісту рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.11.2019 у справі № 600/3845/21, яке набрало законної сили видно, що 17.05.2021 позивач звернувся до Кіцманської міської ради із заявою, в якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Кліводин, в урочищі "Сливки", орієнтовною площею 1,8 га.

09.06.2021 на сайті Кіцманської міської ради було розміщено проект рішення №240/6 сесії Кіцманської міської ради VІІІ скликання "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 ".

17.06.2021 на засіданні комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою вирішено зняти на до вивчення питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 , результати якого оформленні протоколом №8.

Згідно витягу з протоколу дев`ятої сесії Кіцманської міської ради VІІІ скликання від 25.06.2021 вирішено зняти з розгляду проект рішення "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 " у зв`язку з непогодженням комісією з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою.

29.06.2021 у зв`язку із зняттям питання про надання дозволу на розроблення проекту відведення, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив направити земельну комісію Кіцманської міської ради з залученням старости Кліводинського старостинського округу, в с. Кліводин урочище "Сливки" для більш детального вивчення його питання на місцевості.

На засіданні комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою, оформленого 23.07.2021 протоколом № 9, вирішено погодити проекти рішення "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 " без виїзду на місцевість.

Згідно протоколу десятої (позачергової) сесії Кіцманської міської ради VІІІ скликання від 30.07.2021 проект рішення "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 " винесено на розгляд, за результатами голосування рішення не прийнято.

Згідно протоколу одинадцятої сесії Кіцманської міської ради VІІІ скликання від 24.09.2021 проект рішення про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою винесено на розгляд, за результатами голосування рішення не прийнято.

Вважаючи бездіяльність щодо не надання дозволу на розробку проекту землеустрою, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.11.2019 у справі № 600/3845/21, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2022, адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області щодо не прийняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведений у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Кліводин, в урочищі "Сливки", орієнтовною площею 1,8 га" від 17.05.2021. Зобов`язано Кіцманську міську раду Чернівецького району Чернівецької області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Кліводин, в урочищі "Сливки", орієнтовною площею 1,8 га, за заявою ОСОБА_1 від 17.05.2021.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.02.2022 у справі № 600/962/22, яка набрала законної сили, встановлено, що під час розгляду справи № 600/3845/21 в суді апеляційної інстанції, Кіцманська міська рада 22.12.2021, згідно протоколу чотирнадцятої сесії Кіцманської міської ради VIII скликання, прийняла рішення, яким:

- проект рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарств за заявою ОСОБА_1 від 17.05.2021 - не прийнято;

- проект рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарств за заявою ОСОБА_2 від 01.12.2021 - прийнято.

В подальшому, рішенням п`ятнадцятої позачергової сесії Кіцманської міської ради VIII скликання №83/1 від 28.01.2022 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з рішенням п`ятнадцятої позачергової сесії Кіцманської міської ради VIII скликання №83/1 від 28.01.2022 «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення -особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 , без підпису суміжного землевласника ОСОБА_3 », позивач звернувся до суду.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.02.2022 у справі № 600/962/22, яка набрала законної сили, відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання протиправним та скасування рішення.

З матеріалів справи також видно, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі № 600/3845/21-а, 25.03.2022 рішенням Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області № 178/3 надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведений у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,8 га, яка розташована в с. Кліводин, в урочищі "Сливки" Чернівецького району Чернівецької області.

Вважаючи дії відповідача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 та рішення № 768/12 від 22.12.2021 Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, суд вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справи, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стосовно конституційного права особи на захист від порушень з боку органів державної влади, то офіційне тлумачення положень ч. 2 ст. 55 Конституції України міститься, зокрема, у рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011.

У цьому рішенні Конституційний Суд України, серед іншого, відзначив, що "права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Також зазначено про те, що відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Стосовно порушеного права, за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що "поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним".

Отже, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Судом встановлено, що спір між сторонами цієї справи виник у зв`язку із незгодою позивача з діями та рішенням органу місцевого самоврядування. При цьому зміст оскаржуваних дій та рішення свідчить про те, що відповідачем не приймалось владне управлінське рішення по відношенню до позивача, воно не містить адресованих йому положень та жодним чином його не стосується.

Так, з матеріалів справи видно, що оскаржуваним рішенням ХІV сесії Кіцманської міської ради VІІІ скликання № 768/12 від 22.12.2021 Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 третій особі ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,50 га, яка розташована в с. Кліводин урочище «Чагор» Чернівецького району Чернівецької області.

В подальшому, на підставі заяви ОСОБА_2 про погодження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, рішенням п`ятнадцятої позачергової сесії Кіцманської міської ради VIII скликання № 83/1 від 28.01.2022 погоджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,50 га за адресою с. Кліводин урочище «Чагор» Чернівецького району Чернівецької області гр. ОСОБА_2 , кадастровий номер 0:02:002:0026.

Отже, оскаржуване рішення № 768/12 від 22.12.2021, яке в подальшому слугувало прийняттю рішення № 83/1 від 28.01.2022, стосується виключно ОСОБА_2 , якому було надано дозвіл на виготовлення проекту, а в подальшому погоджено проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Поряд із цим, за приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 4 КАС України нормативно-правовий акт - це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який установлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За владно-регулятивною природою всі юридичні акти поділяються на правотворчі, правотлумачні (правоінтерпретаційні) та правозастосовні. Нормативно-правові акти належать до правотворчих, а індивідуальні - до правозастосовних.

У вітчизняній теорії права загальновизнано, що нормативно-правовий акт - це письмовий документ компетентного органу держави, уповноваженого нею органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта, в якому закріплено забезпечуване нею формально обов`язкове правило поведінки загального характеру. Такий акт приймається як шляхом безпосереднього волевиявлення народу, так і уповноваженим на це суб`єктом за встановленою процедурою, розрахований на невизначене коло осіб і на багаторазове застосування.

Натомість індивідуально-правові акти, як результати правозастосування, адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.

Отже, нормативно-правовий акт містить загальнообов`язкові правила поведінки (норми права), тоді як акт застосування норм права (індивідуальний акт) - індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; вимоги нормативно-правового акта стосуються всіх суб`єктів, які опиняються в нормативно регламентованій ситуації, а акт застосування норм права адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; нормативно-правовий акт регулює певний вид суспільних відносин, а акт застосування норм права - конкретну життєву ситуацію; нормативно-правовий акт діє впродовж тривалого часу та не вичерпує свою дію фактами його застосування, тоді як дія акта застосування норм права закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин.

З огляду на наведені вище положення КАС України та загальновідомі ознаки та властивості нормативно-правового й індивідуального актів, оскаржуване позивачем рішення № 768/12 від 22.12.2021 Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 є актом індивідуальної дії, оскільки: видане відповідачем у результаті застосування ст. ст. 12, 118, 121 ЗК України й відповідних правових норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»; не містить загальнообов`язкових правил поведінки, а передбачає індивідуалізовані приписи щодо надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність; адресований виключно ОСОБА_2 ; не регулює певний вид суспільних відносин, а спрямований на виникнення конкретних правовідносин між міською радою і ОСОБА_2 ; не розрахований на багаторазове застосування, а вичерпує дію після надання вказаної вище згоди.

Таким чином, право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується.

Це кореспондується з тим, що захисту адміністративним судом підлягає фактично порушене право особи у публічно-правових відносинах із суб`єктом владних повноважень при здійсненні ним визначених чинним законодавством владних управлінських функцій, а не відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Оскільки позивач не є учасником (суб`єктом) правовідносин з надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, то таке рішення не породжує для позивача права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

За наведених підстав, вимога позивача про визнання протиправними дії відповідача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 , яка є похідною вимогою, також не породжує для нього права на захист.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом в ухвалі від 29.05.2019 у справі № 9901/284/19 (залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2019), Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 14.03.2018 у справі № 9901/22/17, 06.06.2018 та 12.06.2018 у справах № 800/489/17 та № 800/587/17 відповідно, 16.10.2018 у справі № 9901/415/18, а також у постановах від 09.04.2019 у справі № 9901/611/18, від 19.12.2019 у справі №497/2148/15-а.

Зазначене вище унеможливлює оцінку адміністративним судом правовідносин сторін у цій справі як таких, що ґрунтуються на управлінських чи контролюючих функціях однієї сторони стосовно іншої. Тому, ця справа не має визначених Кодексом адміністративного судочинства України ознак адміністративного позову.

Виходячи зі змісту позовних вимог, суті та характеру спірних відносин, суд вважає, що даний спір не є спором між учасниками публічно-правових відносин, тобто не є публічно-правовим.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на вищезазначені обставини справи, суд приходить до висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю.

Частиною 1 ст. 239 КАС України встановлено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Частиною 1 та 2 ст. 2 ЦК України передбачено, що учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи, а також держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 1 ст. 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад учасників справи, суд роз`яснює позивачу право на звернення з цим позовом в порядку цивільного судочинства.

За змістом ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч. 6 ст. 143 КАС України у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.

Крім цього, згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" в разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Зважаючи на закриття провадження у справі, в зв`язку з неналежністю розгляду справи за правилами адміністративного судочинства, сплачений позивачем судовий збір може бути повернутий в разі звернення з відповідним клопотанням.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 19, 143, 238, 239, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та скасування рішення, - закрити.

Згідно ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя В.К. Левицький