Справа № 420/21167/21
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2022-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративною позовною заявою Приватного сільськогосподарського підприємства «Марія» (; адреса: вул. Миру, 13, с. Семихатки, Березівський район, Одеська область, 67340) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (; адреса: вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява Приватного сільськогосподарського підприємства «Марія» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, у якій позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №296931 від 20.09.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 04.11.2021 року о 13:35:18 справа №420/21167/21 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 08.11.2021 року позовну заяву залишено без руху з підстав необхідності надання належним чином засвідчених копій письмових доказів, доданих до позовної заяви, у відповідності до кількості учасників справи.

29.11.2021 року за вх.№66828/21 від представника позивача надійшла заява разом із належним чином засвідченими копіями письмових доказів, доданими до позовної заяви, чим усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 03.12.2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представнику відповідача копія ухвали суду направлена на електронну адресу 06.12.2021 року.

Станом на момент розгляду справи до суду відзив на позов не надійшов.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.08.2021 року працівниками Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було проведено перевірку транспортного засобу Приватного сільськогосподарського підприємства «Марія» MAN TGS 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за результатом якої було виявлено порушення перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів більше 10%, але не більше 20%, а потім прийнято відповідну постанову.

Представник позивача, не погоджуючись із вказаною постановою, зазначає, що:

відсутні докази фактичного перевищення вагових параметрів, оскільки вага транспортного засобу разом із вантажем складала 38 тон 280 кг при 40 тонах допустимої ваги;

позивач здійснював перевезення сипучого вантажу (ріпак озимий насипом), який є рухомим під час зміни напрямків руху чи швидкості автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля;

всупереч вимог діючого законодавства відповідачем не складено довідки результатів здійснення контролю із зазначенням часу та місця його проведення.

Справа розглянута у письмовому провадженні згідно ст.262 КАС України.

Спірні правовідносини щодо здійснення державного контролю на автомобільному транспорті виникли між позивачем, який є суб`єктом господарювання Приватним сільськогосподарським підприємством «Марія» та суб`єктом владних повноважень Південним міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п. 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року (далі Порядок №1567), визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до пунктів 3,4 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи, які здійснюють контроль шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 встановлений виключний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України Про автомобільний транспорт документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. Згідно з п.16 під час рейдової перевірки може проводитись габаритно-ваговий контроль.

Судом встановлено, що 09.08.2021 року автомобіль вантажний спеціалізований MAN TGS 18.400. д.н.з. НОМЕР_2 . напівпричіп KRONE, дн.з. НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності Приватному сільськогосподарському підприємству «Марія» відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 (а.с.13), здійснював перевезення вантажу відповідно до товарно - транспортної накладної № 5 від 09.08.2021 року (а.с.10).

За даними накладної перевозився ріпак озимий.

За кермом знаходився водій ОСОБА_1 .

На відрізку дороги М-28. Одеса - Южний. 40 км. + 639 автомобіль був зупинений інспектором Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на пункті вагового контролю. Після проведення зважування та огляду документів на вантаж та автомобіль інспектор Укртрансбезпеки дозволив водієві рух по заданому маршруту.

Відповідач направив позивачу копію постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу № 296931 від 20.09.2021 року на суму 17000 тисяч гривень (а.с.7) та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 306273 від 09.08.2021 (а.с.8).

Не погоджуючись із накладеними санкціями, позивач оскаржує їх у судовому порядку.

Частина 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт, яка зазначена у постанові, встановлює відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт у вигляді адміністративно - господарських штрафів, зокрема, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз.15 ч.1 ст.60).

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт, яка зазначена у постанові, встановлює відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт у вигляді адміністративно - господарських штрафів, зокрема, надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дослідивши надані докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року, визначені повноваження Укртрансбезпеки, яка відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (пп.15.п.5 Положення).

Згідно з п.1 Порядку №879 цей Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Підпунктом 4 п.2 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пунктів 12, 13, 14 зазначеного Порядку, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані. Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю визначаються Мінінфраструктури.

Статтею 33 Закону України Про автомобільні дороги передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 року.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Суд звертає увагу, що у наявних документах, складених управлінням Укратрансбезпеки, відсутні кількісні показники щодо фактичного навантаження, навантаження на окремі осі та значення допустимої ваги.

Загальна тоннажність, визначена відповідно до товарно - транспортної накладної №5 від 09.08.2021 року, складає 38 тон 280 кг що не перевищило вагові обмеження (40 тон).

Актом №2306273 від 09.08.2021 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом зазначено про порушення: перевезення вантажу згідно накладної на вантаж (від 09.08.2021 р. ріпак озимий) з перевищенням встановлених п. 22.5. ПДР України габаритно-вагових норм, без відповідного дозволу.

Згідно з пп.2 п.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказ Міністерства транспорту України 14.10.97 №363 (далі Правила №363), товарно-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Відповідно до п.п. 11.1. Глави 11 Правил №363 (Правила оформлення документів на перевезення) основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Суд прийшов до висновку, що результати габаритно-вагового контролю містять значну різницю із даними товарно-транспортної накладної, а доказів обґрунтованості встановлених вагових показників відповідачем не надано.

Крім цього, за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (пункт 18 Порядку №879).

Тобто, згідно з положеннями Порядку №879 саме довідка про здійснення габаритно-вагового контролю є підтверджуючим документом щодо здійснення габаритно-вагового контролю.

Як встановлено матеріалами справи, довідка у відповідності до пункту 18 Порядку №879 складена не була, а докази зворотного відповідачем не надано. Також відсутні докази надання такої довідки перевізнику, стосовно якого проводилась перевірка.

Суд також зазначає, що, позивачем перевозився сипучий вантаж - ріпак. Даний вантаж не є статичним під час руху автомобіля, його маса постійно перерозподіляється, тобто не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

Крім цього, чинне законодавство не встановлює обов`язку отримання дозволу на перевезення сипучого вантажу, який є подільним.

Заперечення наведених позивачем доводів у позовній заяві під час судового розгляду відповідачем не надано.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", §58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин та за відсутності аргументів суб`єкта владних повноважень суд дійшов висновку про те, що постанова №296931 від 20.09.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн. прийнята не на підставі, та не у спосіб, що визначені законодавством України, необґрунтовано, тому підлягає скасуванню.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень та на якого відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладений обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не надав суду доказів на підтвердження законності постанови.

Частиною 4 ст.159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270, 00 грн. (а.с.4).

Суд дійшов висновку про стягнення з відповідача Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки за рахунок бюджетних асигнувань, на користь позивача витрат зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного сільськогосподарського підприємства «Марія» (; адреса: вул. Миру, 13, с. Семихатки, Березівський район, Одеська область, 67340) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (; адреса: вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №296931 від 20.09.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн. до ПСП «Марія».

Стягнути з Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Марія» () судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят)грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян