Справа № 380/19027/21
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

15 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/19027/21 пров. № А/857/3108/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Судової-Хомюк Н. М.
суддів -Онишкевича Т. В.
Сеника Р. П.

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року у справі № 380/19027/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство "Кредобанк" про скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство "Кредобанк" про скасування постанов.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2021 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Копію зазначеної ухвали скаржник отримав 29 березня 2022 року згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 455 , що підтверджується відповідним документом про її отримання в матеріалах справи.

На виконання вимог ухвали, представником апелянта 31.03.2022 через засоби поштового зв`язку подано апеляційну скаргу, у якій зокрема щодо судового збору зазначає, що згідно ухвали про залишення позову без руху, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір в розмірі 8 172грн., що є значною сумою, та якої на даний час ОСОБА_1 не володіє.

Також у поданій 31.03.2022 апеляційній скарзі вказує про те, що вимоги про оскарження постанов державного виконавця у виконавчому провадженні № 65230183 від 22.04.2021р. про стягнення з неї в користь Червоноградського МВ ДВС у Західного МРУ МЮ(м. Львів) 20 490, 05грн. виконавчого збору та від 22.04.2021р. про стягнення з неї в користь Червоноградського МВ ДВС у Західного МРУ МЮ(м. Львів) 336, 60грн. мінімальних витрат виконавчого провадження, які були заявлені позивачкою та були предметом розгляду судом першої інстанції взагалі не підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, а повинні були розглядатися за правилами цивільного судочинства, а відтак провадження за цими вимогами підлягають закриттю, а тому судовий збір за їх оскарження не сплачується.

Також представник апелянта зазначає про те, що ОСОБА_1 відмовляється від своїх вимог про визнання протиправними та скасування постанови державного виконавця Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного МРУ МЮ(м. Львів) від 07.10.2021 про арешт рухомого та нерухомого майна у виконавчому провадженні № 67046694, та постанов цього державного виконавця у виконавчому провадженні № 67046955 від 07.10.2021 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з неї в користь Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного МРУ МЮ(м. Львів) мінімальних витрат у розмірі 336, 60грн. та про арешт її рухомого та нерухомого майна у виконавчому провадженні № 67046955, з цієї ж причини - відсутності коштів для сплати судового збору для оскарження судового рішення у цій частині.

Відтак представник апелянта вважає, що за апеляційне оскарження рішення суду в частині відмови задоволення позову про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного МРУ МЮ(м. Львів) від 07.10.2021р. про відкриття виконавчого провадження №67046694 про стягнення з ОСОБА_2 в користь Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного МРУ МЮ(м. Львів) виконавчого збору в розмірі 20 490, 05грн., необхідно сплати судовий збір в розмірі 1362 грн.

Однак, у зв`язку із збройною агресією Росії проти України, позивач змушена була покинути територію України, та знаходиться на даний час за межами України, а саме в Польщі, а тому сплатити 1362 грн. судового збору у неї не має можливості.

Відтак, сторона позивача просить відстрочити сплату судового збору, за апеляційне оскарження рішення суду в цій частині, до прийняття апеляційним судом рішення по цій справі.Cкасувати оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 07.10.2021 про відкриття виконавчого провадження №67046694 та в цій частині позов задовольнити.

Розглянувши заявлене клопотання про відстрочення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено коло осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Позивач не відноситься до категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору.

У статті 8 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Вирішуючи такі заяви/клопотання, суд повинен враховувати те, що якщо при сплаті необхідних судових витрат середньомісячний дохід особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії осіб, тоді в суду є підстава для застосування заходів щодо зменшення, звільнення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору.

Повне звільнення від сплати усіх судових витрат застосовується до тих осіб, рівень статків яких не дозволяє взагалі робити будь-які судові витрати, інакше вони не спроможні будуть забезпечити свої найнеобхідніші життєві потреби (житло, харчування, тощо).

Крім того, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані із судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статей 132, 133 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України №3674-VІ «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Приписами статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому положення Закону України «Про судовий збір» кореспондуються з положеннями статті 2 КАС України, якими розкривається зміст однієї із засад адміністративного судочинства, а саме, рівності всіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом. Так, згідно приписів вказаної статті усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Таким чином, всі учасники процесу є рівними при здійсненні своїх прав та обов`язків, в тому числі у питанні необхідності сплати судового збору.

У розумінні приписів статті 8 Закону України «Про судовий збір» відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, скаржник має довести існування фінансових труднощів.

Представником позивача до суду апеляційної інстанції на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 18.03.2022 не надано жодних достатніх та належних доказів наявності обставин щодо відсутності коштів у позивачки на оплату судового збору, як підстави для відстрочення сплати судового збору, чи відомостей щодо важкого майнового стану позивачки.

Таким чином, розглянувши вказане вище клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у його задоволенні слід відмовити.

Що стосується твердження представника апелянта про те, що позивач відмовляється від частини позовних вимог, то слід зазначити, що про таку відмову представник зазначає лише в описовій чатині апеляційної скарги та обгрутовує її відсутністю у позивача коштів для сплати судового збору, однак в прохальній частині апеляційної скарги не просить прийняти відмову від частини позовних вимог та закрити провадження в цій частині під час розгляду апеляціійної скарги.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, оскільки у встановлений суддею-доповідачем строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліків апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Разом з тим, особі, яка подавала апеляційну скаргу, необхідно роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права на повторне подання апеляційної скарги в порядку, встановленому процесуальним законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року у справі № 380/19027/21 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник