Справа № 260/7670/21
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2022 рокум. Ужгород№ 260/7670/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцької Н.Д.

при секретарі судового засідання Кустрьо В.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача 1 не з`явився,

представник відповідача 2 не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 11 квітня 2022 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 15 квітня 2022 року.

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якій просить: 1) Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області яка полягає у відмові призначити пенсію за віком через відсутність повного страхового стажу протиправною; 2) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити пенсію за віком з 07 травня 2021 року та виплатити її.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулася до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, однак їй відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. В той же час, позивач зазначає, що в неї наявний стаж достатній для призначення пенсії, так записами в трудовій книжці підтверджений трудовий стаж з 23 листопада 1978 року по 01 лютого 1995 року. Однак, позивачу протиправно не зараховано до стажу період роботи в колгоспі ім. Чапаєва з 05 квітня 1991 року по 01 лютого 1995 року. Позивач зазначає, з лютого 1995 року здійснює адвокатську діяльність та сплачувала страхової внески до Пенсійного фонду, що підтверджується доданими до позовної заяви документами.

Ухвалою суду від 18 січня 2021 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

14 березня 2022 року до суду надійшла заява позивача про зміну предмету позову, в якій, враховуючи, що рішення про відмову у призначенні пенсії за віком приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області позивач просить суд: 1) Визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05 серпня 2021 року № 99, яке полягає у відмові призначити пенсію за віком через відсутність повного страхового стажу протиправним та скасувати його; 2) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області включити в стаж, який дає право на пенсію за віком наступні періоди з 08 січня 1991 року по 10 грудня 1991 року включно 11 місяців 03 дні, який не включено до розрахунку стажу, з 11 грудня 1991 року по 01 лютого 1995 року 1 місяць 20 днів, з лютого 1995 року до 01 лютого 1995 року 1 місяць 20 днів, з лютого 1995 року по 01 січня 2004 року 8 років 11 місяців та призначити їй пенсію за віком з 07 травня 2021 року та виплатити її.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну предмету позову та просила суд їх задовольнити.

Відповідач -1 надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що розглянувши документи позивача подані для призначення пенсії ,Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, оскільки страховий стаж позивача склав 25 років 6 місяців 13 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

Представник відповідача -1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення.

У судове засідання представник відповідача -2 не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення. Відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що 30 липня 2021 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05 серпня 2021 року № 99 позивачу відмовлено в призначенні пенсії. У вказаному рішенні відповідач -2 зазначає, що згідно наданих документів страховий стаж позивача складає 25 років 06 місяців 13 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди роботи в колгоспі з 05.04.1991 року по 01.02.1995 року, зазначений в трудовій книжці, оскільки відповідно до ст. 56 Закону України « Про пенсійне забезпечення» діє окремий порядок зарахування до трудового стажу період діяльності в колгоспах, тому для зарахування періодів роботи до трудового стажу необхідна додаткова інформація чи перебувала особа членом колгоспу та чи виконувала встановлений мінімум трудової участі в колективному господарстві.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

У відповідності до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 із змінами (далі Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Судом під час розгляду справи досліджено оригінал трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 .

Так, судом із трудової книжки позивача встановлено, що вона у період з 05 квітня 1991 року по 01 лютого 1995 року працювала в колгоспі ім. Чапаєва.

Суд зазначає, що вказані записи виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця.

При цьому, суд зазначає, що на працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку) за формальну неправильність оформлення трудової книжки з вини адміністрації підприємства, яка відповідальна за дотримання правил її ведення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідач-2 в обґрунтування правомірності рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії зазначає, що для зарахування періоду роботи в колгоспі до трудового стажу необхідна додаткова інформація чи перебувала особа членом колгоспу та чи виконувала встановлений мінімум трудової участі в колективному господарстві.

Однак, суд вважає такі доводи відповідача 2 необґрунтованими, оскільки позивач у період з 05 квітня 1991 року по 01 лютого 1995 року працювала в колгоспі ім. Чапаєва на посаді юрисконсульта.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що відмова у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи з 05 квітня 1991 року по 01 лютого 1995 року в колгоспі ім. Чапаєва є протиправною, оскільки вищевказаний період підтверджується записами в трудовій книжці позивача.

Відтак, суд приходить до висновку про необхідність зарахування вищевказаного періоду роботи до страхового стажу позивача.

При цьому, суд зазначає, що оскарженому рішенні про відмову в призначенні пенсії відповідач зазначає, що загальний трудовий стаж позивача становить 25 років 6 місяців 13 днів.

Водночас, враховуючи те, що судом вирішено зарахувати до страхового стажу позивача вищевказаний період роботи з 05 квітня 1991 року по 01 лютого 1995 року, то страховий стаж позивача становить понад 28 років, що є достатнім для призначення їй пенсії за віком.

З огляду на встановлені судом обставини, на переконання суду, відповідач-2, приймаючи оскаржене рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії від 05 серпня 2021 року № 99 діяв всупереч вимог вказаних вище норм законів, що спричинило порушення права позивача на соціальний захист та отримання пенсійних виплат. Відтак, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на встановлене судом право позивача на призначення пенсії за віком, суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити позивачу пенсію за віком.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Судом встановлено, що за заявою позивача від 30 липня 2021 року про призначення пенсії згідно з п. 4.2 Порядку № 22-1 за принципом екстериторіальності вже визначений територіальний орган Пенсійного фонду України, що призначає пенсію Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Таким чином, наслідком скасування, прийнятого ГУ ПФ України в Запорізькій області за результати розгляду заяви позивача про призначення пенсії рішення є виникнення саме у цього територіального органу Пенсійного фонду України обов`язку призначити пенсію.

Зі змісту заявлених позовних вимог вбачається, що позивач просить призначити їй пенсію за віком з 07 травня 2021 року.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки, позивачка досягнула 60 років - 07 травня 2021 року року, та із заявою про призначення пенсії звернулася 30 липня 2021 року, тобто в межах строку визначеного п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058, то призначення пенсії має відбутися з 08 травня 2021 (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку).

В той же час, щодо позовної вимоги про зарахування до стажу періоду з 08 січня 1991 року по 10 грудня 1991 року, з 11 грудня 1991 року по 01 лютого 1995 року, з лютого 1995 року до 01 січня 2004 року, суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом, позивач у період з 05 квітня 1991 року по 01 лютого 1995 року працювала в колгоспі ім. Чапаєва та цей період зараховується судом до стажу позивача.

Щодо зарахування до стажу позивача решти періодів суд зазначає наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона з лютого 1995 року здійснювала незалежну професійну адвокатську діяльність та сплачувала внески до Пенсійного фонду.

Згідно із частиною першою статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року (далі - Порядок №22-1) орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Судом встановлено та підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою-повідомленням, що позивачем до заяви про призначення пенсії додано наступні документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, диплом, довідка з ДПІ про облік як суб`єкта підприємницької діяльності від 30.07.2021 року довідка із СПОВ про заробітну плату з 01 липня 2020 року по день звернення від 30.07.2021 року, довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року № 33/4-г від 05.02.2021 року, свідоцтво про народження дитини, свідоцтво про шлюб.

В той же час, як вбачається із вищевказаної розписки-повідомлення, в ній зазначено перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії ,а саме: довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 р., документ про стаж 1991-1995, 1995-2013 роки.

Однак, позивачем такі документи до органу пенсійного фонду для призначення пенсії подані не були.

Щодо посилань позивача на копії документів, доданих до позовної заяви на підтвердження стажу, а саме: довідки Мукачівської ОДПІ від 09 березня 2005 року № 3.126/20/28-01/185 про перебування позивача на обліку як самозайнятої особи, довідки про взяття на облік платника податків, відомості щодо якого не підлягають включенню до Єдиного державного реєстру від 23.07.2020 року, акту перевірки правильності повноти нарахування, своєчасності сплати збору до Пенсійного фонду та його витрачання від 28 травня 2001 року, акту про перевірку дотримання податкового законодавства та декларації про доходи, товарно-касової книги, то суд зазначає, що такі до органу пенсійного фонду не подавалися, що підтверджується розпискою-повідомленням, а відтак відповідачем-2 при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії позивачу оцінка їм не надавалась.

Крім того, з оскарженого рішення про відмову в призначенні пенсії не вбачається, що позивачу відмовлено у зарахуванні до стажу періоду роботи з 08 січня 1991 року по 04 квітня 1991 року та з лютого 1995 року по 01 січня 2001 року. Як вже встановлено судом, згідно оскарженого рішення позивачу за результати розгляду документів, доданих до заяви про призначення пенсії, не зараховано до страхового стажу тільки період роботи в колгоспі з 05 квітня 1991 року по 01 лютого 1995 року.

Враховуючи вищенаведене та оскільки позивачем до органу, що розглядає питання про призначення пенсії не подавалися документи на підтвердження стажу за період з 01 січня 1991 року по 04 квітня 1991 року та з лютого 1995 року по 01 січня 2004 року та відповідно ним не приймалося рішення про відмову у зарахуванні вказаних періодів до стажу позивача, у суду відсутні підстави для зарахування до стажу позивача цих періодів.

Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв`язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем -2 не доведено правомірності своїх дій щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком та не зарахування до стажу період роботи з 05 квітня 1991 року по 01 лютого 1995 року. У зв`язку з чим, суд приходить висновку, що рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії є протиправним та підлягає скасуванню та позивачу необхідно призначити пенсію за віком. В той же час, відсутні підстави для зарахування до стажу позивача періоду з 08 січня 1991 року по 04 квітня 1991 та з лютого 1995 по 01 січня 2004 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. Враховуючи часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (Запорізька область, м. Запоріжжя, Проспект Соборний, буд. 158-Б, код. ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 № НОМЕР_3 від 05 серпня 2021 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 ,для обчислення розміру пенсії, період роботи з 05 квітня 1991 року по 01 лютого 1995 року в колгоспі ім. Чапаєва в страховий стаж та призначити їй пенсію за віком, з 08 травня 2021 року.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (Запорізька область, м. Запоріжжя, Проспект Соборний, буд. 158-Б, код. ) судові витрати у розмірі 454, 00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька