Справа № 560/18888/21
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
іменем України

18 квітня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук А.М. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення (заробітної плати) на посаді прокурора військової прокуратури Хмельницького гарнізону Західного регіону України з 26.03.2020 до 23.03.2021 в порядку та в розмірах, передбачених ч.ч. 2, 3, 7 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Західного регіону провести перерахунок грошового забезпечення (заробітної плати) з 26.03.2020 по 23.03.2021, у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у щорічну оплачувану відпустку за 2020 та 2021 роки, а також компенсації за 35 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки за 2016 рік, 7 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки за 2017 рік, 6 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки за 2018 рік, 5 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки за 2019 рік, 31 календарний день невикористаної основної щорічної відпустки за 2021 рік, 14 календарних днів невикористаної додаткової відпустки (відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») за 2018 рік, 14 календарних днів невикористаної додаткової відпустки (відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») за 2019 рік, 14 календарних днів невикористаної додаткової відпустки (відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») за 2020 рік, 14 календарних днів невикористаної додаткової відпустки (відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») за 2021 рік, 15 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки (відповідно до Закону України «Про прокуратуру») за 2016 рік, 15 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки (відповідно до Закону України «Про прокуратуру») за 2017 рік, 15 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки (відповідно до Закону України «Про прокуратуру») за 2018 рік, 15 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки (відповідно до Закону України «Про прокуратуру») за 2019 рік, 15 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки (відповідно до Закону України «Про прокуратуру») за 2020 рік, 15 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки (відповідно до Закону України «Про прокуратуру») за 2021 рік та вихідної допомоги при звільненні військовослужбовця з військової служби в запас у порядку та спосіб, визначені частинами 2, 3, 7 статті 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VІІ «Про прокуратуру», з урахуванням: окладу за військовим званням згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704; надбавки за вислугу років згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1090 та постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704; надбавки за особливості проходження служби військовослужбовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704; надбавки за доступ до державної таємниці згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 № 414; премії військовослужбовцям щомісячної згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704; індексації доходів згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Західного регіону нарахувати та виплатити грошові кошти, які складають різницю між фактично отриманим з 26.03.2020 до 23.03.2021 грошовим забезпеченням (заробітною платою) та належним до виплати грошовим забезпеченням (заробітною платою), у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у щорічну оплачувану відпустку за 2020 та 2021 року, а також компенсації за 35 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки за 2016 рік, 7 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки за 2017 рік, 6 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки за 2018 рік, 5 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки за 2019 рік, 31 календарний день невикористаної основної щорічної відпустки за 2021 рік, 14 календарних днів невикористаної додаткової відпустки (відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») за 2018 рік, 14 календарних днів невикористаної додаткової відпустки (відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») за 2019 рік, 14 календарних днів невикористаної додаткової відпустки (відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») за 2020 рік, 14 календарних днів невикористаної додаткової відпустки (відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») за 2021 рік, 15 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки (відповідно до Закону України «Про прокуратуру») за 2016 рік, 15 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки (відповідно до Закону України «Про прокуратуру») за 2017 рік, 15 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки (відповідно до Закону України «Про прокуратуру») за 2018 рік, 15 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки (відповідно до Закону України «Про прокуратуру») за 2019 рік, 15 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки (відповідно до Закону України «Про прокуратуру») за 2020 рік, 15 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки (відповідно до Закону України «Про прокуратуру») за 2021 рік та вихідної допомоги при звільненні військовослужбовця з військової служби в запас у порядку та спосіб, визначені частинами 2, 3, 7 статті 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VІІ «Про прокуратуру», з урахуванням: окладу за військовим званням згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704; надбавки за вислугу років згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1090 та постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704; надбавки за особливості проходження служби військовослужбовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704; надбавки за доступ до державної таємниці згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 № 414; премії військовослужбовцям щомісячної згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704; індексації доходів згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 03.12.2015 по 23.03.2021 безперервно проходив службу в органах прокуратури України на різних посадах. З 06.11.2018 проходив військову службу на посаді прокурора військової прокуратури Хмельницького гарнізону Західного регіону України, на яку призначений наказом військового прокурора Західного регіону України №774к від 05.11.2018.

Вказує, що наказом керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону за №234к від 22.03.2021 підполковника юстиції ОСОБА_1 , якого наказом Міністра оборони України від 22.02.2021 №56 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «г» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) з 23 березня 2021 року звільнено з посади прокурора військової прокуратури Хмельницького гарнізону Західного регіону України, виключено зі списків особового складу військової прокуратури Західного регіону України, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Шевченківського РТЦК та СП м. Львів.

Вказує, що згідно із розрахунковим листом від 22.03.2021 №310 посадовий оклад за період з 26.03.2020 по 23.03.2021, обрахований Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505, становив 5660,00 грн.

Вважає, що проходячи військову службу на посаді прокурора військової прокуратури Хмельницького гарнізону Західного регіону України в період з 26.03.2020 по день звільнення 23.03.21, позивачу безпідставно та неправомірно не в повній мірі виплачувалось грошове забезпечення та не вірно здійснено відповідний розрахунок при звільненні, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 24.01.2022 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідача надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач зазначає, що з 25.09.2019 положення ст. 81 Закону № 1697-VІІ встановлюють розміри посадових окладів прокурорів окружних та обласних прокуратур.

Оскільки зазначені норми Закону №113-ІХ не визнано неконституційними, оплата праці прокурорів регіональних, місцевих і військових прокуратур з 26.03.2020 здійснювалася згідно з постановою Кабінету Міністрів України з питань оплати праці працівників органів прокуратури, а саме постанова Уряду від 31.05.2012 №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657.

Отже, заробітна плата позивача не може обчислюватися з урахуванням посадових окладів прокурорів окружних прокуратур, адже його туди з об`єктивних причин не переводили. Водночас, прирівнювати посадовий оклад позивача до прокурорів окружних прокуратур за відсутності факту переведення його на посаду прокурора в цю структуру (без попереднього проходження атестації як умови для переведення) суперечило б меті і вимогам Закону №113- IX.

Дослідивши позовну заяву, оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що позивач з 03.12.2015 по 23.03.2021 безперервно проходив службу в органах прокуратури України на різних посадах. З 06.11.2018 проходив військову службу на посаді прокурора військової прокуратури Хмельницького гарнізону Західного регіону України, на яку призначений наказом військового прокурора Західного регіону України №774к від 05.11.2018.

Наказом керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону за №234к від 22.03.2021 підполковника юстиції ОСОБА_1 , якого наказом Міністра оборони України від 22.02.2021 №56 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «г» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) з 23 березня 2021 року звільнено з посади прокурора військової прокуратури Хмельницького гарнізону Західного регіону України, виключено зі списків особового складу військової прокуратури Західного регіону України, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Шевченківського РТЦК та СП м. Львів.

Згідно із розрахунковим листом від 22.03.2021 №310 посадовий оклад позивача за період з 26.03.2020 по 23.03.2021, обрахований Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505, становив 5660,00 грн.

Позивач вважаючи, що проходячи військову службу на посаді прокурора військової прокуратури Хмельницького гарнізону Західного регіону України в період з 26.03.2020 по день звільнення 23.03.21, відповідачем безпідставно та неправомірно не в повній мірі виплачувалось грошове забезпечення та не вірно здійснено відповідний розрахунок при звільненні, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

15.07.2015 набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII, який визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII (у редакції Закону №113) заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.

Посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора окружної прокуратури з коефіцієнтом: 1) прокурора регіональної прокуратури - 1,2; 2) прокурора Генеральної прокуратури України - 1,3.

Фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (ч. 9 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру").

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX передбачено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень

Однак, відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України "Про оплату праці" (далі - Закон №108/95) умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону.

За змістом ст. 13 Закону №108/95 оплата праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Частиною 2 ст. 89 Закону України "Про прокуратуру" функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Офісом Генерального прокурора.

Згідно з ст. 90 цього Закону фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.

Схема посадових окладів працівників прокуратури затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.2012 №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури".

Суд встановив, що у період з 26 березня 2020 року по 23 березня 2021 року посадовий оклад позивача нараховувався не у відповідності до положень ч. 3 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", а в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 у справі № 1-223/2018(2840/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Водночас Законом № 113, який набрав чинності 25.09.2019 та яким запроваджено реформування системи органів прокуратури, частини 3, 4 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" викладені у такій редакції: "Посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора окружної прокуратури з коефіцієнтом: 1) прокурора обласної прокуратури - 1,2; 2) прокурора Офісу Генерального прокурора - 1,3.".

Таким чином, з 25.09.2019, а отже і станом на день набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 у справі № 1-223/2018(2840/18), положення ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" встановлюють розміри посадових окладів прокурорів окружних та обласних прокуратур.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113 до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури.

Після початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур забезпечення виконання функцій прокуратури призначеними до них прокурорами здійснюється з дотриманням вимог законодавства України та особливостей, визначених Генеральним прокурором.

За прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Відповідно до п. 4 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113 день початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур визначається рішеннями Генерального прокурора стосовно Офісу Генерального прокурора, усіх обласних прокуратур, усіх окружних прокуратур. Вказані рішення публікуються у газеті "Голос України".

Наказом Генерального прокурора від 23.12.2019 № 351 днем початку роботи Офісу Генерального прокурора визначено 02.01.2020.

Наказом Офісу Генерального прокурора від 08.09.2020 № 414 днем початку роботи обласних прокуратур визначено 11.09.2020.

Наказом Генерального прокурора від 17.02.2021 №40 днем початку роботи окружних прокуратур визначено 15.03.2021 року.

Таким чином, у період з 26 березня 2020 року по 23 березня 2021 року окружні прокуратури створені не були, тому позивач у цей період не обіймав посаду прокурора окружної прокуратури, а обіймав посаду прокурора місцевої прокуратури.

Отже, дія статті 81 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, чинній у період з 26.03.2020 по 23.03.2021, не поширюється на прокурорів місцевих прокуратур, оплата праці таких працівників здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2012 №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури".

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно здійснював оплату праці позивача у період з 26 березня 2020 року по 23 березня 2021 року з урахуванням п. 3 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113 та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2012 №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури", з огляду на що у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону (вул. Клепарівська, 20,Львів,79007 , код ЄДРПОУ - 38326057)

Головуючий суддя А.М. Ковальчук