Справа № 380/22722/21
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року

справа №380/22722/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місцезнаходження: 73036, м.Херсон, вул. 28 Армії, 6, ), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову у призначенні пенсії №05 від 04.11.2021;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати звернення, 02.11.2021 із урахуванням спеціального стажу для призначення пенсії за вислугою років у розмірі 27 років 10 місяців 7 днів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що наявності понад 35 років загального страхового стажу позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки мала необхідний загальний і спеціальний стаж, достатній для призначення пенсії. Позивачка отримала рішення відповідача № 05 від 04.11.2021, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи підтвердженого в установленому законом порядку, а саме: за період з 01.07.1991 по 01.09.1996 через те, що прізвище заявниці в довідці (ОСОБА_3) не співпадає з прізвищем у свідоцтві про шлюб ( ОСОБА_2 ). Позивачка вважає, що має право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а відповідач безпідставно відмовив у призначенні такої. У зв`язку з цим позивачка вважає, що вона не може бути позбавлена конституційного права на соціальний захист, гарантований ст.46 Конституції України щодо призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах.

Ухвалою від 03.12.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачці десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії ухвали. У визначений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 13.12.2021 призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 5233 від 19.01.2022), у якому проти позову заперечив. По суті позовних вимог зазначив, що рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я, відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є правомірним. Також зазначив, що страховий стаж позивачки становить 35 років 09 місяців 19 днів. Спеціальний стаж, за записами трудової книжки, складає 22 роки 3 місяці 13 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років. До страхового стажу та стажу по вислузі років не зараховано період роботи з 01.07.1991 по 01.09.1996, згідно з довідкою від 16.10.2015 № 574, виданої на підставі витягу із Наказу № 49 п. 9, оскільки прізвище позивачки в довідці (ОСОБА_3) не співпадає з прізвищем в свідоцтві про шлюб ( ОСОБА_2 ). Окрім цього, просить залучити до участі в справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Ухвалою від 26.01.2022 року залучено до участі у справі №380/22722/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

На адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 11321 від 07.02.2022), у якому проти позову заперечив. Зазначає, що рішення № 05 від 04.11.2021 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років прийняте із дотриманням норм чинного законодавства України.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Суд встановив таке.

ОСОБА_1 12.04.2021р. звернулась до структурних підрозділів Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зі заявою щодо роз`яснення наявного в неї страхового стажу, а також спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.05.2021р. за вих. № 5124-4212/Г-52/8- 1300/21 було зазначено, що орієнтовано її страховий стаж становить 35 років 09 місяців 21 день, в тому числі спеціальних стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років умовно становить 27 років 06 місяців 15 днів. Окрім цього, зазначено, що до загального страхового стажу не зараховано період навчання в Київському медичному інституті, оскільки даний період необхідно підтвердити уточнюючого довідкою, так як згідно з дипломом позивачка навчалась 6 років 9 місяців 28 днів.

Періоди роботи з 03.09.1986р. по 26.01.1987р. та з 01.07.1991р. по 01.09.1996р., які враховані при умовному розрахунку спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, вимагають підтвердження, чи посада лаборанта гістологічного відділення Хмельницького патологоанатомічного бюро та завідувача клініко - діагностичної лабораторії Хмельницької міської поліклініки № 2 відносились до середнього медичного персоналу.

ОСОБА_1 13.05.2021р. звернулась до Відділу обслуговування громадян № 9 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області (вул. В.Великого, 54) зі заявою про призначення пенсії за вислугу років, до якої додала:

1) паспорт та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера;

2) трудову книжку;

3) диплом НОМЕР_2 .

19.05.2021р. було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років. У вказаному рішенні зазначено, що «при розгляді документів стосовно призначення пенсії не враховано до страхового стажу та стажу по вислузі років період роботи з 01.07.1991р. по 01.09.1996р., згідно з довідкою від 16.10.2015р. №574 виданий Хмельницькою міською поліклінікою №2 - прізвище заявниці не співпадає (ОСОБА_3) необхідно ОСОБА_2, також по Диплому серії НОМЕР_2 прізвище заявниці не співпадає. Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_2 в Дипломі серії НОМЕР_3 . Документами підтверджено, що особа станом на 13.05.2021р. має страховий стаж 29 років 06 місяців 03 днів по вислузі років 22 роки 03 місяці 12 днів».

На підставі нової заяви позивача про призначення пенсії за вислугу років від 09.06.2021р. Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області прийняло рішення № 505 від 16.06.2021, у якому зазначено, що «до страхового стажу за вислугу років період від 01.07.1991р. по 01.09.1996р., згідно з довідками від 16.10.2015р. №574 та від 20.10.2015р. №579, виданих Хмельницькою міською поліклінікою №2, оскільки прізвище заявниці, вказане в довідках «ОСОБА_3» не відповідає паспортним даним - ОСОБА_2 та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_2. За наданими документами стаж вислуги років становить 22 роки 3 місяці 13 днів».

02.07.2021р. позивачка оскаржила вказані рішення до Пенсійного фонду України, як центрального органу влади у сфері пенсійного забезпечення.

Листом від 03.08.2021р. за вих. № 22988-21331/Г-03/8-2800/21 Департамент пенсійного забезпечення ПФ України повідомив позивачку про те, що за даними трудової книжки у період з 01.07.1991 по 01.09.1996 вона працювала на посаді завідувача відділенням лабораторії Хмельницької міської поліклініки № 2.

Водночас згідно з довідками Хмельницької міської поліклініки № 2 від 16.10.2015 № 574 та від 20.10.2015 № 579 з 01.07.1991 її було зараховано на посаду завідувача клініко- діагностичної лабораторії (витяг з наказу № 48 п. 9 від 01.07.1991).

У зв`язку з розбіжностями у назві посади зазначений період не зараховано до спеціального стажу роботи позивачки, який дає право на призначення їй пенсії за вислугу років.

Спеціальний стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років становить 22 роки 3 місяці 12 днів.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провело детальну перевірку відповідності змісту довідок Хмельницької міської поліклініки № 2 від 16.10.2015 № 574 та від 20.10.2015 № 579 даним первинних документів. Крім того, повідомило, що на звороті трудової книжки міститься запис російською мовою про зміну прізвища з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_2 », внесений на підставі свідоцтва про шлюб за № НОМЕР_4 (дата - 29.01.1991).

Таким чином, з боку Пенсійного фонду України було визнано факт однієї і тієї ж особи - позивачки, в якої у зв`язку з укладенням шлюбу у 1991 році змінилося прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_2 » (російською мовою - « ОСОБА_2 »), Тому дана підстава для відмови у призначенні пенсії за вислугу років (розбіжність у прізвищах в документах на підтвердження спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років) відпала.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою від 02.11.2021 про призначення пенсії за вислугу років.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України Херсонській області №05 від 04.11.2021 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії.

Як вбачається зі змісту вказаного рішення відповідач обґрунтовував свою відмову тим, що аналіз документів, наданих 02.11.2021 ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах показує, що не зараховано до страхового стажу та стажу по вислузі років період роботи з 01.07.1991 по 01.09.1996 року, згідно з довідкою від 16.10.2015 № 574, оскільки прізвище заявниці в довідці (ОСОБА_3) не співпадає з прізвищем в свідоцтві про шлюю ( ОСОБА_2 ). Страховий стаж становить 35 років 09 місяців 19 днів. Спеціальний стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугу років складає 22 роки 3 місяці 13 днів. Позивачка, вважаючи протиправним рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії, звернувся до суду з цим позовом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Відповідно до пункту 2-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення». Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788) визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Згідно з статтею 7 Закону № 1788 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. Відповідно до статті 52 Закону № 1788 право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55.

Пунктом «е» статті 55 Закону № 1788 (в редакції, чинній до 01.04.2015) було передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

У подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII (далі - Закон № 213), зокрема, підвищено спеціальний стаж, необхідний для виходу на пенсію (абзаци перший - одинадцятий пункту «е» статті 55 Закону № 1788), а Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII (далі - Закон № 911) встановлено як додаткову умову для призначення пенсії за вислугу років досягнення віку 55 років для осіб, зазначених у пункті «е» статті 55 Закону № 1788.

Так, відповідно до внесених змін пунктом «е» статті 55 Закону № 1788-XII було передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними, зокрема, такого віку: 54 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

В свою чергу, рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 № 2-р/2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII.

Таким чином, з 05.06.2019 при призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII необхідно застосовувати положення статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції до внесення змін Законом №213 та Законом №911.

Згідно з п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції до внесення змін Законом №213 та Законом № 911 право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» затверджено однойменний перелік закладів і установ освіти, охорони та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, до якого, серед інших, включено учителів загальноосвітніх навчальних закладів.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що особа, яка станом на момент звернення до пенсійного органу має від 25 до 30 років спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, така особа має право на призначення пенсії за вислугу років, незалежно від її віку.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою відмови відповідача у призначенні ОСОБА_4 пенсії за вислугу років наведено відсутність необхідного страхового стажу.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що на підставі наданих документів та даних індивідуальних відомостей про застраховану особу загальний страховий ОСОБА_1 складає 35 роки 09 місяців 19 день, в тому числі стаж роботи за вислугу років складає 22 роки 3 місяці 13 дні.

Відповідачем вказано, що до вислуги років не зараховано до страхового стажу та стажу по вислузі років період роботи з 01.07.1991 по 01.09.1996 року, згідно з довідкою від 16.10.2015 № 574, оскільки прізвище заявниці в довідці ( ОСОБА_2 ) не співпадає з прізвищем в свідоцтві про шлюб ( ОСОБА_2 ).

За результатом розгляду справи судом встановлено, що позивач опинилася в ситуації, що не дає можливості забезпечити належний захист своїх прав.

В свою чергу, суд ураховує, що позивачка не може бути позбавлений свого права на пенсію у зв`язку з неможливістю перевірки органом пенсійного фонду достовірності періоду з незалежних від заявника підстав. Адже установа, в якій працювала позивачка, при виготовленні відповідної довідки зазначила прізвище позивачки, застосовуючи транслітерацію, фактично допустивши описку.

Отже, суд констатує, що за результатом розгляду справи не знайшли підтвердження доводи відповідача щодо не підтвердження страхового стажу позивачки за період з 01.07.1991 по 01.09.1996 через те, що прізвище заявниці в довідці ( ОСОБА_2 ) не співпадає з прізвищем у свідоцтві про шлюб ( ОСОБА_2 ).

Відповідно до ч. 1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15.

Суд ураховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що належним способом захисту прав позивачки буде визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсоській області про відмову у призначенні пенсії №05 від 04.11.2021 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 02.11.2021 із урахуванням спеціального стажу для призначення пенсії за вислугою років 27 років 10 місяців 7 днів.

Відтак, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути на користь позивачки сплачений судовий збір на суму 1816,00 грн.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

вирішив:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місцезнаходження: 73036, м.Херсон, вул. 28 Армії, 6, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову у призначенні пенсії №05 від 04.11.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 02.11.2021 із урахуванням спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років 27 років 10 місяців 7 днів.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, код ЄДРПОУ 1384885) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн.00коп. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.