Справа № 640/15472/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Київ

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Шахта ім. О.Ф. Засядька» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Шахта імені О.Ф. Засядька» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування вимоги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про сплату боргу (недоїмки) від 11.06.2019 №Ю-66-17.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відсутні правові підстави для видання оскаржуваної вимоги, оскільки в період з 03.07.2000 по 19.09.2016 позивач перебував на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС та місто Донецьк включено до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністру України від 02.12.2015 № 1275-р, з огляду на що відповідно до пункту 94 розділу VII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" позивач звільняється від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 вказаного Закону на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про сплату боргу (недоїмки) від 11.06.2019 №Ю-66-17 в частині вимоги сплатити недоїмку, штрафи та пеню за період, у якому Публічне акціонерне товариство «Шахта імені О.Ф. Засядька» перебувало на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, в апеляційній скарзі зазначається, що судом першої інстанції не враховано, що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19 листопада 2014 року внесено інформацію про зміну юридичної адреси ПАТ «Шахта імені О.Ф.Засядька», а тому, на час формування оскаржуваної вимоги від 11.06.2019 року, позивач перебував на податковому обліку в податкових органах, які знаходились за межами проведення антитерористичної операції, а відтак на позивача не поширювали свою дію положення Закону №2464 в частині звільнення від виконання обов`язку платника єдиного внеску.

Посилаючись на такі та інші аргументи, відповідач просить задовольнити апеляційну скаргу.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 14 лютого 2022 року.

Від позивача відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами в порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2022 відмовлено Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків у задоволенні клопотання про вихід з письмового провадження.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Беручи до уваги те, що судом першої інстанції справу розглянуто в порядку спрощеного провадження та враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для здійснення розгляду справи за участі сторін.

Перевіривши повноту встановлення Окружним адміністративним судом міста Києва фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Шахта ім. О.Ф. Засядька» в період з 03.07.2000 по 19.09.2016 перебувало на податковому на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС та місто Донецьк.

Публічне акціонерне товариство «Шахта ім. О.Ф. Засядька» 19.09.2016 взято на податковий облік до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

23.03.2017 Публічне акціонерне товариство «Шахта ім.. О.Ф. Засядька» взято на податковий облік до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби 15.05.2018 сформовано податкову вимогу № Ю-66-17, в якій зазначено про те, що станом на 30.04.2018 заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 139 213 248,38 грн. з яких недоїмка - 87 317 205,48 грн., штрафи - 28 570 450,30 грн. та пеня - 23 325 592,30 грн.

13.09.2018 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби сформовано податкову вимогу № Ю-66-17, в якій зазначено про те, що станом на 31.08.2018 заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 139 216 619,10 грн. з яких недоїмка - 87 317205,48 грн., штрафи - 28 571 096,33 грн. та пеня - 23 32 8317,29 грн.

18.06.2019 року позивачем отримано ще одну (третю) вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.06.2019 р. № Ю-66-17, відповідно до якої ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» визначено суму боргу зі сплати єдиного внеску в загальному розмірі 139 198 537,02 грн.

Не погоджуючись із вказаною вимогою, позивач оскаржив її в адміністративному порядку, шляхом подання відповідної скарги до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 31.07.2019 № 36512/6/99-99-11-05-02-25 у задоволені скарги позивача відмовлено, а оскаржувану вимогу від 11.06.2019 залишено без змін.

Вважаючи оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частинами третьою та четвертою статті 25 вказаного Закону встановлено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Указом Президента України від 14.04.2014 №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Підпункт 8 пункту 4 статті 11 вказаного внесені зміни до Закону "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", зокрема: доповнено його розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" пунктом 93 (з 13.03.2015 пункт 94).

Пунктом 94 розділу VII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлено, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Отже, факт перебування платника єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція є підставою для звільнення платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання обов`язків, встановлених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

При цьому недоїмка, що виникла у вказаних платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 23 серпня 2018 року у справі № 812/1500/17, від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 та від 18 червня 2019 року у справі № 826/9602/16.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" (втратив чинність), від 02.12.2015 № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено місто обласного значення м. Донецьк (Донецька міська рада).

Як встановлено судом першої інстанції, в період з 03.07.2000 по 19.09.2016 позивач перебував на податковому на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС.

Зазначений факт визнається сторонами та підтверджується листом відповідача від 02.04.2019 № 452/14/28-10-47-03-40.(а.с.53).

Заборгованість щодо сплати єдиного внеску, зазначена у вимозі, виникла вперше 28.08.2014 по дату винесення вимоги, що підтверджується копіями листа відповідача від 20.03.2019 № 306/14/28-10-47-09 та витягу з ІКП.(а.с.51).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога від 11.06.2019 № Ю-66-17, в частині вимоги сплатити недоїмку, штрафи та пеню за період, у якому позивач перебував на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС, тобто органу доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася така операція, винесена з порушенням вимог пункту 93 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а отже є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріально та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми закону та встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року відсутні, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Л.О.Костюк

О.Є.Пилипенко