Справа № 320/14184/21
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2022 року м.Київ № 320/14184/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Гатненської сільської ради, яка полягає у нездійсненні належного розгляду клопотання ОСОБА_1 від 11.06.2021;

- зобов`язати Гатненську сільську раду затвердити проект землеустрою з відведення земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0061, площею 0,1178 га, для індивідуального садівництва, яка розташована у межах Гатненської сільської ради Київської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.06.2021 позивач звернувся до Гатненської сільської ради Київської області з клопотанням про затвердження проекту землеустрою з відведення земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0061 площею 0,1178 га для індивідуального садівництва, яка розташована у межах Гатненської сільської ради Київської області та передачі даної земельної ділянки у власність. Однак, відповідач не здійснив належного розгляду клопотання позивача та не прийняв жодного рішення, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

Ухвалою суду від 11.04.2021 було відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив про те, що позивач не звертався до відповідача з клопотанням про розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва. Згідно даних містобудівної документації с. Віта-Поштова, зазначена у клопотанні позивача земельна ділянка знаходиться поза межами населеного пункту. Усі землі та земельні ділянки за межами населених пунктів перейшли в комунальну власність з моменту набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення система управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», тобто з 27.05.2021. Згідно розробленої позивачем технічної документації, 22.04.2021 позивач звертався з клопотанням про розробку проекту землеустрою до Держгеокадастру, проте на даному клопотанні відсутній вхідний штемпель цього органу, що, на думку відповідача, ставить під сумнів дотримання позивачем чинного законодавства. Крім того, Гатненська сільська рада не може затвердити даний проект землеустрою оскільки відсутня містобудівна документація земель, які знаходяться за межами населених пунктів с.Віта-Поштова, але перейшли 27.05.2021. Також, відповідач наголосив, що повноваження з приводу затвердження проекту землеустрою є дискреційними повноваженнями відповідача, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Позивач, не погоджуючись з такою позицією відповідача, надав відповідь на відзив, у якому зазначив про те, що перехід земельної ділянки з державної власності до комунальної власності Гатненської сільської ради не може мати негативних наслідків для позивача, а тому відповідач не повинен ухилятися від своїх повноважень і завершити процедуру з приватизації земельної ділянки шляхом затвердження проекту землеустрою.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Шевченківським РВ ГУДМС України у м.Києві 03.11.2015 (а.с. 6).

22.04.2021 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Київській області з клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, орієнтовною площею 0,1178 га, яка розташована на території Київської області Києво-Святошинського району в адміністративно-територіальних межах Віта-Поштової сільської ради (а.с. 45).

До вказаного клопотання позивач додав: графічні матеріали, копії свого паспорту та ідентифікаційного коду.

Не отримавши жодного рішення, за спливом тридцятиденного терміну розгляду клопотання, позивач, користуючись принципом «мовчазної згоди», повідомив Головне управління Держгеокадастру у Київській області листом від 25.05.2021 про укладання договору від 25.05.2021 №42/5 на розроблення документації із землеустрою (а.с. 46).

На виконання вищезазначеного договору, ТОВ «ЛЕНД ІКС» розроблено проект щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для індивідуального садівництва, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, в адміністративно-територіальних межах Віта-Поштової сільської ради, площею 0,1178 га, з кадастровим номером :05:002:0061 (а.с. 37-78).

Новосформовану земельну ділянку зареєстровано в Державному земельному кадастрі, що підтверджується відповідним витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 від 09.06.2021 (а.с. 34).

З матеріалів справи вбачається, що 11.06.2021 позивач звернувся до Гатненської сільської ради Київської області з клопотанням у відповідності до статей 118, 121 Земельного кодексу України та просив затвердити документацію із землеустрою та передати йому безоплатно у власність земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0061, орієнтованою площею 0,1178 га для індивідуального садівництва, яка розташована в адміністративно-територіальних межах Гатненської сільської ради Київської області. Додатком до вказаного клопотання позивачем додано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та Витяг з Державного земельного кадастру (а.с. 7).

Дане клопотання було отримане відповідачем 11.06.2021 та зареєстроване за вхід.№Ф-1042, про що свідчить відбиток вхідного штемпелю на копії клопотання.

Проте, станом на час розгляду справи, відповідач не здійснив розгляду цього клопотання та не надав жодної відповіді на звернення позивача, що не заперечується відповідачем.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання її протиправною, та зобов`язання вчинити певні дії, з приводу чого суд зазнає таке.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 року №2768-III (далі - ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до п.б ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами 1-3 ст.116 ЗК України встановлено, що громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України). Відповідно до ч.1 ст.36 ЗК України громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва.

На підставі ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Отже, рішенню про надання або відмову у наданні земельної ділянки у власність або користування передує отримання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки та їх надання відповідному органу.

Згідно з вимогами ст.50 Закону України від 22 травня 2003 року №858-IV «Про землеустрій» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали погодження проекту землеустрою.

З матеріалів справи вбачається, що 22.04.2021 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Київській області з клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, орієнтовною площею 0,1178 га, яка розташована на території Київської області Києво-Святошинського району в адміністративно-територіальних межах Віта-Поштової сільської ради.

Не отримавши жодного рішення, за спливом тридцятиденного терміну розгляду клопотання, позивач, користуючись принципом «мовчазної згоди», повідомив Головне управління Держгеокадастру у Київській області листом від 25.05.2021 про укладання договору на розроблення документації із землеустрою від 25.05.2021 №42/5.

Відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно зі ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

На виконання вищезазначеного договору, ТОВ «ЛЕНД ІКС» розроблено проект щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для індивідуального садівництва, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, в адміністративно-територіальних межах Віта-Поштової сільської ради, площею 0,1178 га, з кадастровим номером :05:002:0061.

Новосформовану земельну ділянку зареєстровано в Державному земельному кадастрі, що підтверджується відповідним витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 від 09.06.2021.

Надалі, 11.06.2021 позивач звернувся до Гатненської сільської ради Київської області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки площею 0,1178 га для індивідуального садівництва, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, в адміністративно-територіальних межах Віта-Поштової сільської ради, площею 0,1178 га, з кадастровим номером :05:002:0061.

Частина 9 ст.118 ЗК України встановлює, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, обов`язок затвердити протягом двох тижнів проект землеустрою та передати земельну ділянку у відповідача виникає у разі наявності всіх погоджень уповноважених органів відповідно до ст.186-1 ЗК України. Таке повноваження не є дискреційним, оскільки не допускає можливості обрання одного з кількох правильних (законних) способів поведінки відповідача.

На підставі ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частин 1, 2 ст.59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Тобто, питання щодо земельних відносин відповідач має вирішувати за наслідками розгляду відповідного клопотання на пленарному засіданні.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що відповідач, отримавши клопотання позивача від 11.06.2021, не здійснив його розгляд у строк, визначений ч.9 ст. 118 ЗК України, та відповідно не прийняв жодного рішення за наслідками такого розгляду.

Суд звертає увагу, що у даній справі відповідач за наслідками розгляду заяви позивача у силу вимог Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування", був зобов`язаний прийняти відповідне управлінське рішення, у той час, як останній не прийняв рішення про затвердження проекту землеустрою чи про відмову у такому затвердженні.

Відтак, неприйняття рішення відповідачем про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його затвердженні, свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу позивача про визнання протиправною бездіяльності Гатненської сільської ради Київської області щодо не розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0061 площею 0,1178 га для індивідуального садівництва, яка розташована у межах Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Щоб бути ефективним у розумінні положень статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод засіб захисту має бути спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваного порушення.

У пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини від 5 квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява №38722/02) суд зазначає, що засіб захисту, котрий вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Так, судом встановлено, що за результатами розгляду клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ділянки у власність, сільська рада не прийняла жодного рішення.

Тобто, у спірних правовідносинах відповідач фактично не розглянув заяву позивача у встановленому порядку. Отже, відповідачем при розгляді заяви позивача не надана її оцінка на предмет відповідності вимогам статті 118, 121 ЗК України, тому вказана заява підлягає розгляду повноважним органом на відповідність вимогам закону, а суд на цьому етапі позбавлений процесуальної можливості приймати рішення за відсутності такої перевірки, не надання оцінки та не встановлення певних обставин суб`єктом владних повноважень з цього питання.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що такий спосіб захисту, як зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

У цій справі з метою захисту порушеного права позивача ефективним та належним, за встановлених обставин, є такий спосіб захисту порушених прав, як зобов`язання відповідача розглянути на найближчому пленарному засіданні Гатненської сільської ради Київської області клопотання ОСОБА_1 від 11.06.2021 про затвердження проекту землеустрою з відведення земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0061 площею 0.1178 га для індивідуального садівництва, яка розташована у межах Гатненської сільської ради Київської області та передачу даної земельної ділянки у власність, за результатами розгляду якого прийняти відповідне рішення.

Зазначена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 10.10.2019 по справі № 814/1959/17.

Таким чином, решта позовних вимог задоволенню не підлягають.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не спростував у ході розгляду справи, та не надав до суду належних і достатніх доказів, які спростовують твердження позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд звертає увагу, що встановлення судового контролю є правом суду, а не його обов`язком, тому таке процесуальне питання приймається з урахуванням обставин справи.

Відтак, суд зазначає, що наразі відсутні підстави вважати, що відповідач ухилиться від обов`язку виконання вимог даного рішення, у зв`язку із чим, суд відмовляє у такому клопотанні позивача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції від 02.11.2021 №0.0..1 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908 грн.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору, підлягають часткову стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Гатненської сільської ради Київської області у розмірі 454 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Гатненської сільської ради Київської області щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_1 від 11.06.2021 про затвердження проекту землеустрою з відведення земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0061, площею 0,1178 га, для індивідуального садівництва, яка розташована у межах Гатненської сільської ради Київської області.

Зобов`язати Гатненську сільську раду Київської області (код ЄДРПОУ - 04362489) на найближчому пленарному засіданні Гатненської сільської ради Київської області розглянути клопотання ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) від 11.06.2021 про затвердження проекту землеустрою з відведення земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0061, площею 0,1178 га, для індивідуального садівництва, яка розташована у межах Гатненської сільської ради Київської області та передачу даної земельної ділянки у власність, за результатами розгляду якого прийняти відповідне рішення.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Гатненської сільської ради Київської області (код ЄДРПОУ - 04362489) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.