Справа № 380/1248/22
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року

справа №380/1248/22

провадження № П/380/1255/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чаплик І.Д., при секретарі судового засідання Посмітюх К.Т. розглянувши в порядку відкритого судового засіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом Департаменту патрульної поліції до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності, скасування постанови,

у судове засідання сторони не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3 ) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (01001, м. Київ, провулок Музейний, 2-Д), в якому позивач просить:

визнати незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невжиття дій та закриття виконавчого провадження № 65819317;

скасувати постанову про накладення штрафу від 09.11.2021 в розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні № 65819317, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Огібеніним Л.І.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невжиття дій та закриття виконавчого провадження № 65819317, а також постанова про накладення штрафу від 09.11.2021 в розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні № 65819317 за невиконання рішення суду є протиправними, оскільки при її винесенні державним виконавцем належним чином не перевірено факт виконання судового рішення Департаментом патрульної поліції.

Позивач зазначає, що Департаментом патрульної поліції рішення суду виконано 06.10.2021, тобто до винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови 09.11.2021 про накладення штрафу, про що повідомлено державного виконавця листом з підтверджуючими документами, а тому така постанова підлягає скасуванню, а виконавче провадження № 65819317 слід закрити.

Ухвалою суду від 24.01.2022 позовну заяву залишено без руху.

06.04.2022 представник позивача подав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 06.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, призначено судове засідання на 18.04.2022; зобов`язано позивача надати суду докази повідомлення відповідача про виконання ним рішення суду у виконавчому провадженні № 65819317, а також всі матеріали, які були або мали бути взяті до уваги при вчиненні дій та прийнятті рішення, з приводу якого заявлено цей позов; зобов`язано відповідача Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) подати суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 65819317 та докази отримання від боржника доказів виконання рішення суду у вказаному виконавчому провадженні.

13.04.2022 на адресу суду надійшло пояснення від відповідача, в якому представник відповідача зазначає про неможливість подання суду витребуваних матеріалів виконавчого провадження та обґрунтовує таку неможливість призупиненням роботи реєстрів, в тому числі Автоматизованої системи виконавчого провадження на час воєнного стану. Також вказує на те, що витребувані судом матеріали, а також відзив по суті спору, зможуть бути подані суду не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення воєнного стану в Україні.

15.04.2022 на адресу суду надійшла заява від позивача про долучення витребуваних судом документів щодо повідомлення відповідача про виконання ним рішення суду у виконавчому провадженні № 65819317, а саме копія списку згрупованих простих відправлень від 23.11.2022.

В судове засідання 18.04.2022 представники сторін до суду не з`явилися,

Згідно частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи наявні у справі матеріали, наявність підтвердження належного повідомлення сторін, а також той факт, що дана категорія справ передбачає скорочені строки розгляду та особливості, при цьому позивач мав можливість подати всі необхідні докази та пояснення через канцелярію суду або засобами поштового зв`язку, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті, враховуючи скорочений, десятиденний строк, на розгляд цієї категорії справ.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

На підставі заяви стягувача ОСОБА_1 , 17.06.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Огібеніним Леонідом Ігоровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 65819317 з примусового виконання виконавчого листа №380/12608/20, виданого 19.04.2021 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ 48, 03048; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2015-2017 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення. Вказану постанову про відкриття виконавчого провадження позивач отримав 25.06.2021, що ним підтверджується.

21.07.2021 державним виконавцем сформовано вимогу №65819317/4, яка надійшла на адресу позивача 28.07.2021, про необхідність в триденний термін повідомити та надати підтверджуючі документи виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 у справі №380/12608/20.

28.07.2021 державним виконавцем зупинено виконавче провадження ВП 65819317 з примусового виконання виконавчого листа №380/12608/20, виданого 19.04.2021 Львівським окружним адміністративним судом на підставі ст.38 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2021 у справі №380/12608/20 поновлено Департаменту патрульної поліції строк на апеляційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 у справі №380/12608/20 та відкрито апеляційне провадження в справі.

14.09.2021 прийнято постанову Восьмим апеляційним адміністративним судом, якрю рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 у справі №380/12608/20 залишено без змін.

27.09.2021 державним виконавцем винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП 65819317 з примусового виконання виконавчого листа №380/12608/20, виданого 19.04.2021 Львівським окружним адміністративним судом на підставі ч.5 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження». Вказану постанову державний виконавець згідно листа від 27.09.2021 за №65819317/4 направляє боржнику для відома та виконання. Департаментом патрульної поліції отримано вказану постанову 08.10.2021, що ним підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.

06.10.2021 Департаментом патрульної поліції виконано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 у справі №380/12608/20.

09.11.2021 за невиконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,0 грн, та зобов`язано виконати рішення суду.

23.11.2021 Департаментом патрульної поліції на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направлено лист за вих№26863/41/3/02-2021 з підтверджуючими документами про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 у справі №380/12608/20.

22.11.2021 на адресу Департаменту патрульної поліції надійшла постанова державного виконавця від 09.11.2021 про накладення штрафу у розмірі 5100,0 грн, та зобов`язано виконати рішення суду

Позивач не погодився із вказаною постановою про накладення штрафу та бездіяльністю державного виконавця щодо невжиття дій та закриття виконавчого провадження № 65819317 в зв`язку з виконанням рішення суду та оскаржив їх в судовому порядку.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Частинами першою, другою статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За приписами ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб i підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або з принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України Про виконавче провадження.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 5 №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Так, завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3 цього Закону).

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до вказаного Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 вказаного Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону №1404-VIII).

Приписами статті 75 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних доходів громадян; на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З системного аналізу вищенаведених норм Закону № 1404-VIII слідує, що єдиними заходами примусового виконання рішень зобов`язального характеру є застосування штрафних санкцій до боржника та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно з вищезазначеним Законом. Інших заходів для примусового виконання рішень немайнового характеру законодавством не визначено.

Судом встановлено, що після відкриття 17.06.2021 виконавчого провадження ВП 65819317 з примусового виконання виконавчого листа №380/12608/20, виданого 19.04.2021 Львівським окружним адміністративним судом, державним виконавцем 21.07.2021 сформовано вимогу №65819317/4 про необхідність в триденний термін повідомити та надати підтверджуючі документи виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 у справі №380/12608/20. Вказана вимога надійшла на адресу позивача 28.07.2021.

Аналогічно після винесення 27.09.2021 державним виконавцем постанови про поновлення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП 65819317 з примусового виконання виконавчого листа №380/12608/20, виданого 19.04.2021 Львівським окружним адміністративним судом, вказана постанова листом від 27.09.2021 за №65819317/4 була направлено боржнику та ним отримана 08.10.2021, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами і не заперечується позивачем.

Аналіз наведених обставин свідчить про те, що позивачу було відомо про відкриття виконавчого провадження ВП 65819317 з примусового виконання виконавчого листа №380/12608/20 та необхідність повідомлення державного виконавця про виконання рішення суду у визначений строк.

В свою чергу, Департамент патрульної поліції повідомив Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.02.2021 у справі №380/12608/20 лише 23.11.2021 листом за вих№26863/41/3/02-2021 з підтверджуючими документами, тобто після винесення державним виконавцем постанови від 09.11.2021 про накладення штрафу за невиконання рішення суду. За змістом вказаного листа вбачається, що на момент його направлення державному виконавцю позивачу вже було відомо про винесення оскаржуваної постанови.

Наведене свідчить про те, що станом на дату винесення спірної постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду державному виконавцю не було відомо про фактичне виконання боржником такого рішення, а тому державний виконавець діяв у порядку та спосіб, встановлений Законом №1404-VIII.

Разом з тим, враховуючи відсутність встановлених вище судом підстав для застосування штрафу до боржника за невиконання рішення суду, а саме виконання рішення суду, суд приходить до висновку про скасування постанови про накладення штрафу від 09.11.2021 в розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні № 65819317, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Огібеніним Л.І., а тому таку вимогу слід задоволити.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Проте, враховуючи наявність постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду у державного виконавця були відсутні підстави закінчувати виконавче провадження. За наведених обставин, вимоги позивача про визнання незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невжиття дій та закриття виконавчого провадження № 65819317 задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У Рішенні від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23.11.2018 №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених на їх підставі обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Відтак, враховуючи розмір частково задоволених позовних вимог, та беручи до уваги, що позивач в даній справі виступає не як суб`єкт владних повноважень а як сторона виконавчого провадження, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 1 135,00 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 09.11.2021 в розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні № 65819317, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Огібеніним Л.І.

В решті частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (01001, м. Київ, провулок Музейний, 2-Д) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 287 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Чаплик І.Д.