Справа № 160/2684/21
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 квітня 2022 року Справа №160/2684/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи № 160/2684/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
10 грудня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановленням судового контролю за виконанням судового рішення від 11.05.2021 року в адміністративній справі № 160/2684/21.

Вказана заява обґрунтована тим, що з боку відповідача спостерігаються ознаки умисного невиконання рішення суду, а саме в частині виплати заборгованості за минулі періоди, зазначені у рішенні суду від 11 травня 2021 року по справі №160/2684/21.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 року установлено для Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області строк для надання до суду звіту про виконання судового рішення у адміністративній справі № 160/2684/21 (рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі № 160/2684/21) 30 днів з моменту отримання даної ухвали.

14.04.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано до суду звіт про виконання судового рішення в адміністративній справі № 160/2684/21, в якому викладено клопотання про надання нового строку для подання звіту про виконання судового рішення у даній адміністративній справі № 160/2684/21.

Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року в адміністративній справі № 160/2684/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 зменшення розміру пенсії за вислугу років з 83% на 70% грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням загального розміру призначеної пенсії із розрахунку 83 відсоток від грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року; визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ФД111334 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року, на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ФД111334 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Вказане рішення набрало законної сили 11 червня 2021 року.

29.06.2021 року у справі № 160/2684/21 позивачу видано виконавчі листи.

Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 07.07.2021 року відкрито виконавче провадження № 66002702 з примусового виконання виконавчого листа № 160/2684/21 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням загального розміру призначеної пенсії із розрахунку 83 відсоток від грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року, на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ФД111334 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Судом встановлено, постановою від 21.10.2021 року, у зв`язку із невиконанням рішення суду, на відповідача державним виконавцем було накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. та постановою від 29.11.2021 року штраф у подвійному розмірі - 10200,00 грн.

29.11.2021 року позивач отримав лист від державного виконавця за вих. №02134/34537, в якому містилась постанова про закінчення виконавчого провадження від 29.11.2021 року, з якої вбачається, що державний виконавець використав всі наявні способи виконання рішення суду. Рішення суду не виконане, а тому державний виконавець виніс постанову про закриття провадження та направив до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зокрема, в постанові від 3 квітня 2019 року у справі № 820/4261/18 Верховний Суд встановив необхідність існування в спірних правовідносинах обставин, з якими стаття 382 Кодексу адміністративного судочинства України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. У зв`язку з цим, суди попередніх інстанцій при вирішенні спору мають дослідити характер правовідносин, що виникли між сторонами та звертати увагу, що підставою звернення до суду з даним позовом є невиконання судового рішення. Порушенням норм процесуального права є незастосування спеціальних правових норм, передбачених у статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року в адміністративній справі № 160/2684/21 не виконано, незважаючи на обставини набрання законної сили, та яким встановлено зобов`язання для Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а доказів зворотного матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про необхідність встановлення нового строку подання звіту про виконання судового рішення від 11.05.2021 року в адміністративній справі № 160/2684/21.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Також 14.03.2022 року Президентом України підписано Указ «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022, у зв`язку із чим до Верховної Ради направлено проект Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 року № 7168.

15.03.2022 року Верховна Рада ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Таким чином, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 26 березня 2022 року на 30 діб, тобто до 25 квітня 2022 року.

Отже, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року та продовженням його до 25 квітня 2022 року та з урахуванням рекомендацій Ради суддів України стосовно роботи судів в умовах воєнного стану щодо виваженого підходу до питань, пов`язаних з можливістю продовження різного роду строків, суд вважає за необхідне встановити новий строк подання звіту про виконання судового рішення від 11.05.2021 року в адміністративній справі № 160/2684/21 - протягом 30-ти днів з моменту припинення в Україні воєнного стану.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

Установити для Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області строк для надання до суду звіту про виконання судового рішення у даній адміністративній справі № 160/2684/21 (рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року в адміністративній справі № 160/2684/21) 30 днів з моменту припинення в Україні воєнного стану.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і не може бути оскаржена окремо.

Суддя Е.О. Юрков