Справа № 560/10131/21
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10131/21 Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов О.О.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

13 квітня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

за участю:

секретаря судового засідання: Лунь Т. С.,

представників позивача - Шостацької Т.В., Петеля Р.В.

представників відповідача - Гріх А.В., Копила С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області до Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2021 року позивач, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, звернувся до суду з позовом, в якому просив застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, викладених в Акті, складеному за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки №378 від 16.07.2021 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року позов задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник відзначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Так, на переконання апелянта, судом першої інстанції не були належним чином досліджені ні обставини, наведені відповідачем, ні докази, надані в підтвердження вказаних обставин.

Позивач, скориставшись правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу, надіслав на адресу суду заперечення, зі змісту яких встановлено, що сторона заперечує проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що оскільки виявлені порушення позивачем на даний час не усунуто в повному обсязі, що свідчить про наявність загрози життю та здоров`ю людей, обраний захід реагування на виявлені порушення є доцільним та, в першу чергу, покликаний лише для запобігання виникнення надзвичайних ситуацій та попередження загибелі або травмування людей та знищення або пошкодження майна.

В судовому засіданні представники відповідача вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та за обставин, викладених в ній просили її задовольнити.

Представники позивача заперечили проти задоволення апеляційної скарги, як такої, що є необгрунтованою та безпідставною.

Колегія суддів, вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, відзначає наступне.

Судом встановлено наступні обставини справи.

Відповідно до наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області від 04.06.2021 №294 "Про проведення позапланових перевірок" посадовими особами Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області проведено позапланові перевірки об`єктів згідно переліку, який є додатком до наказу, зокрема, в період з 07.07.2021 по 16.07.2021 щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки - Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка.

За результатами перевірки складено Акт від 16 липня 2021 року №378, згідно якого виявлено та зафіксовано 34 порушення вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки, внаслідок чого є ризики настання негативних наслідків від провадження господарської діяльності в результаті настання надзвичайної ситуації, пожежі, аварії.

Вважаючи, що подальша робота відповідача із вищезазначеними порушеннями вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки створює реальну загрозу життю та здоров`ю людей, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

За результатами розгляду справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні відомості, що відповідачем усунуті порушення вимог пожежної безпеки в приміщенні, де перебувають люди, що свідчить про недопустимість експлуатації такого до повного усунення виявлених перевіркою порушень.

Серед іншого, судом відзначено, що відповідач у разі усунення в повному обсязі недоліків, виявлених Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не позбавлений можливості звернутися до органу державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення із повідомленням про відновлення господарської діяльності.

Як встановлено судом, в період з 30.11.2021 року по 06.12.2021 року позивачем проведено позапланову перевірку щодо повторного обстеження об`єктів університету та перевірки роботи по усуненню недоліків і порушень вимог законодавства, що зазначені в Акті №378. За результатами перевірки складено Акт №520 від 06.12.2021 року, в якому зазначено лише про 12 з 34 порушень.

На момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції представники відповідача стверджують, що залишилось неусунутим лише одне порушення, на підтвердження чого надають відповідні докази.

В свою чергу, представники позивача стверджують про неможливість проведення повторного контрольного заходу перевірки у зв`язку з введеним воєнним станом.

Колегія суддів, надаючи оцінку спірним правовідносинам, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, відзначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон №877-V.

Згідно з частиною п`ятою статті 4 Закону №877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частиною сьомою статті 7 вказаного Закону встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно зі статтею 47 Кодексу цивільного захисту України державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до частин першої, другої статті 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

За змістом пунктів 1, 3 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1052, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, основними завданнями ДСНС є, зокрема: реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Згідно зі статтею 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

За правилами пункту 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Частина друга статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачає, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Підстави для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів передбачені частиною першою статті 70 Кодексу цивільного захисту України.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина друга статті 70 Кодексу цивільного захисту України).

Визначення небезпечного чинника надано в пункті 26 статті 2 Кодексу цивільного захисту України та означає складову частину небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Частиною третьою статті 55 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Спір у цій справі виник у зв`язку із застосуванням заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка, розташованого за адресами: Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул. Огієнка, 61, вул. Татарська, 14, вул. Гагаріна, 47, вул. Симона Петлюри, 1а, вул. Симона Петлюри, 1, вул. Симона Петлюри, 1Б, площа Польський Ринок, 6, вул. Суворова, 52, вул. Лесі Українки, 27, вул. Лесі Українки, 52, вул. Драй Хмари, 42, проспект Грушевського, 2а, проспект Грушевського, 44, проспект Грушевського, 31а, вул. Симона Петлюри, 3 () до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, викладених в Акті, складеному за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки №378 від 16.07.2021. .

Аналіз викладених вище правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Разом з тим, слід зазначити, що Кодекс цивільного захисту України пов`язує застосування заходів реагування з виявленням порушень, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень об`єкту перевірки є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 810/4274/17, від 16 вересня 2020 року у справі №816/4755/15 та від 28 квітня 2021 року у справі №640/10129/20.

Так, поняття «загрози життю та здоров`ю» є оціночним. Однак це не спростовує необхідність дослідження судом доказів, якими обґрунтовується їх наявність та зважаючи, що такі спори розглядаються за позовними заявами суб`єктів владних повноважень, суди не повинні обмежуватися тільки даними актів перевірок. Достовірність інформації про зафіксовані в них порушення має бути перевірена судами шляхом зібрання відповідних доказів, а застосування судом обраного заходу реагування обґрунтовуватися з дотриманням всіх принципів адміністративного судочинства.

При обранні заходу реагування у вигляді зупинення роботи відповідача, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом першої інстанції, відповідно, мали б враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

При цьому, під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення.

В протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей (частина п`ята статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»), у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №815/6365/17.

Як було встановлено судом апеляційної інстанції та безпідставно залишено без уваги судом першої інстанції, відповідач стосовно більшості порушень зазначених в Акті перевірки від 16.07.2021 року №378 вжив заходів по їх усуненню, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Про обсяг проведеної роботи щодо усунення виявлених позивачем порушень відповідач відзначив у відзиві на позовну заяву та надав в підтвердження власних доводів відповідні докази.

Стосовно ж порушень, які на момент розгляду справи в суді першої інстанції залишались не усунутими, відповідачем надано пояснення.

Зокрема: стосовно порушення, відзначеного у п. 8 Акту (заблокування проїзду для пожежних автомобілів на задньому дворі гуртожитку №1), відповідач повідомив про звернення до органів прокуратури із відповідним поданням; стосовно порушень відзначених у пунктах 11, 19, 22, (не оброблення засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності дерев`яні елементи горищних покриттів; не забезпечення евакуаційним освітленням шляхи евакуації всіх об`єктів та не здійснення захисту усіх будівель та споруд від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів) відповідач відзначив, що усунення останніх потребує значних фінансових затрат, однак на разі вчинено всіх можливих дій для отримання відповідного фінансування.

Підтвердженням вказаного також є те, що у період з 30.11.2021 року по 06.12.2021 року провідним інспектором відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Кам`янець - Подільського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області проведено повторну позапланову перевірку щодо дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Метою даного позапланового заходу була перевірки роботи по усуненню недоліків та порушень вимог законодавства, що зазначені в Акті перевірки №378 від 16.07.2021 року.

За результатами такої перевірки складено Акт №520 від 06.12.2021 року, в якому відзначено про те, що із 34 порушень, відображених в Акті №378 від 16.07.2021 року, залишились 12, що становить 35% від загальної кількості.

Таким чином, на дату розгляду справи в суді першої інстанції неусунутим залишилось лише 12 порушень, які відповідач продовжував усувати та вчинив відповідні дії для цього, на підтвердження чого надав належні та достатні докази.

Судова колегія вважає за можливе врахувати факт наявності Акту №520 від 06.12.2021 року як доказ вчинення відповідачем дій для усунення виявлених позивачем порушень, оскільки аналогічні обставини були повідомленні і суду першої інстанції у відзиві на позовну заяву та відповідно підтверджені належними доказами, однак безпідставно залишені в ході розгляду справи без належної уваги.

Слід зауважити, що у спірних правовідносинах, що склались у цій справі, суд першої інстанції, проаналізувавши виявлені порушення та встановивши обставини часткового усунення відповідачем виявлених порушень, повинен був зробити аналіз тієї частини порушень, які не усунуто, на предмет того чи створюють вони загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Доводи позивача ґрунтуються на констатації того, що органом державного нагляду (контролю) при перевірці відповідача були виявлені порушення, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, є не усунутими в повному обсязі, а тому є підстави для задоволення позову.

Суд першої інстанції зробив висновок про наявність підстав для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи відповідача, однак такі висновки судом зроблено без дослідження будь-яких належних та допустимих доказів, які були надані відповідачем в підтвердження наявності у нього необхідної системи заходів для уникнення ризику виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі її виникнення.

Зокрема, судом першої інстанції не враховано факт проведення відповідачем закупівлі вогнегасників, укомплектування пожежних кран-комплектів, приведення у відповідність документації, розроблення інструкцій, укладення відповідних договорів про проведення навчань з питань пожежної безпеки, тощо, що у своїй сукупності дозволить у випадку виникнення пожежі вчасно її ліквідувати.

При цьому, як наголошує позивач, з чим погодився і суд першої інстанції, належним доказом усунення всіх наявних в акті перевірки порушень є лише результати повторної перевірки, в ході проведення якої посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Судова колегія з цього приводу зазначає наступне.

Положеннями частини другої статті 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Це означає, що виключно суд приймає рішення про зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг.

Ухваленню судового рішення передує розгляд справи відповідно до КАС України, в ході якого суд, зокрема, оцінює, аналізує докази, вирішує питання про належність, допустимість, достатність того чи іншого доказу, на підставі чого і робить висновки, які в свою чергу стають основою судового рішення, його мотивувальної частини, зокрема.

Отже, в разі якщо правовідносини між суб`єктом господарювання та органом державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки, стали спірними та перейшли в площину судового спору, то акт перевірки органу державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки, що складений за результатами контрольного заходу, в тому числі повторного, є лише одним із доказів, оцінку якому дає виключно суд поряд з іншими доказами.

В протилежному випадку (якщо би виключно акт органу нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки свідчив про виконання чи невиконання відповідачем вимог правил, інструкцій, ДБН тощо) функція суду була би нівельована, оскільки останній не здійснював би судочинство, а фактично затверджував би акт органу нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки своїм рішенням.

Таким чином, суд оцінює як акт позивача, що складений за результатами контрольного заходу і в якому зафіксовано відсутність або наявність порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки, так й інші докази, надані відповідачем, які, в свою чергу, підтверджують відсутність або усунення виявлених порушень - акти виконаних робіт на встановлення певного обладнання, на приведення споруд, обладнання до чинних вимог, правил, інструкцій тощо; первинні документи, що свідчать про купівлю необхідного обладнання; різного роду договори про надання певних послуг, наявність яких є обов`язковою, тощо.

В контексті спірних правовідносин, що склались у цій справі, слід зазначити, що саме суд вирішує питання чи усунув відповідач виявлені порушення чи ні, а отже чи є підстави для задоволення позову чи такі відсутні.

За таких обставин, доводи позивача та суду першої інстанції про те, що належним доказом усунення порушення є лише акт перевірки, який би зафіксував відсутність порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки, є помилковим, оскільки такий доказ є одним із доказів, який може підтверджувати обставину усунення відповідачем виявлених порушень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі №826/13895/16, від 31 жовтня 2019 року у справі №580/32/19, від 16 вересня 2020 року у справі №816/4755/15, від 28 квітня 2021 року у справі №640/10129/20.

У спірних правовідносинах, що склались у цій справі, відповідачем, на момент розгляду справи в суді першої інстанції, усунуто більшість виявлених позивачем порушень вимог законодавства, а також надано докази вжиття заходів для усунення решти порушень, які потребують більш тривалого часу, що свідчить про відсутність підстав для застосування крайнього заходу реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень об`єкта перевірки, виходячи з вимог принципу співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися неусунутими на час розгляду справи.

Між тим, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що наявність саме неусунутих порушень створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Крім того, судова колегія зазначає, що позивач, звертаючись з цим позовом, з урахуванням принципу співмірності не обґрунтував чи можливе застосування інших заходів реагування окрім повного зупинення роботи відповідача, а якщо неможливо - то чому.

За вказаних вище обставин та правового врегулювання, а також враховуючи наявні в матеріалах справи докази, судова колегія дійшла висновку, що порушення, які не були усунуті не є підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи об`єкту перевірки, оскільки законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 816/4755/15.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області до Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка про застосування заходів реагування скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 квітня 2022 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Матохнюк Д.Б.