Справа № 288/2144/21
Суддя: Зайченко Є. О.
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 288/2144/21
Провадження № 2-а/288/10/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року смт. Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Зайченко Є. О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до адвоката за дорученням № 854 Бердичівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 про визнання дій адвоката протиправними та зобов`язати повідомити Бердичівський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про обставини припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

До Попільнянського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до адвоката за дорученням № 854 Бердичівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій адвоката протиправними та зобов`язати повідомити Бердичівський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про обставини припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги.

В позовній заяві просить забезпечити ефективний захист його прав і законних інтересів у визначений судом спосіб, який не буде суперечить закону, шляхом визнання його прав мати реальну безоплатну вторинну допомогу у повному обсязі з одночасним визначенням діянь ОСОБА_2 протиправними, зокрема: щодо його неявки в судове засідання без поважних причин; щодо не складання ним процесуальних документів (скарг); щодо використання ним фальшивості про неотримання повістки виклику в судове засідання (хоча насправді таку повістку він отримав); Зобов`язати ОСОБА_2 повідомити Бердичівському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про обставини припинення ним надання йому БВПД, що стали причиною не складання апеляційної скарги та причиною неявки його у с удові засідання 22.03 та 12.04.2018.

Перевіряючи, після одержання позовної заяви, чи відповідає вона вимогам, установленим Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом ураховано наступне.

Відповідно до частини 1 статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Перелік обов`язкових відомостей, які зазначаються в позовній заяві наведено у частині 5 статті 160 КАС України.

Положеннями пунктів 4,5 частини 5 статті 160 КАС України закріплено, що в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно із частиною 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В позові позивач посилається на докази вульгарно цинічної неправди придуманої Омельчуком щодо неотримання ним повістки про виклик у судове засідання, які містяться в справ № 288/651/18; контракт про надання БВПД, наказ, доручення, скаргу на дії Омельчука від 23.03.2018, які містяться в справі № 288/535/18; розписку Омельчука від 23.03.2018, протоколи судових засідань від 22.03.2018 та 12.04.2018, які містяться в справі №288/1256/17, однак до суду не надано даних доказів.

Приписами частини 2 статті 79 КАС України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

За змістом приписів ч. ч. 2, 5 ст. 94 КАС України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 94 КАС України).

Також, ч. 5 ст. 161 КАС України встановлено, що у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про витребування доказів. Однак, ч. 1, 2 ст. 80 КАС України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено, заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суд звернув увагу, що в матеріалах справи не міститься запитів на отримання доказів, чи відмови у отриманні документів на вказані запити або рішення суду про протиправності дій у відмові у їх наданні.

Таким чином, факт неможливості надання певних документів пов`язується з діями щодо їх отримання.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач просить визнати дії адвоката протиправними та зобов`язати повідомити Бердичівський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про обставини припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Разом з тим, позивачу необхідно надати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом першим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. При цьому позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 95946021) зазначив, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Суд зазначає, що правовідносини, з приводу яких позивач звернувся до суду, виникли у період з 12 квітня 2018 року, водночас з даним позовом до суду позивач звернувся 23 листопада 2021 року, тобто з порушенням строку, визначеного статтею 122 КАС України.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що про порушення своїх прав позивач дізнався у 2018 році, однак в порушення вимог ч. 6 ст. 161 КАС України до позовної заяви не додано заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів та докази поважності причин його пропуску.

Частинами першою та другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при поданні позову до суду позивачем не дотримано вимог ст. ст. 160-161 КАС України.

Приписами ч. 1 ст. 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, скарга відповідно до ч.1 ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням строку для усунення її недоліків.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до адвоката за дорученням № 854 Бердичівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 про визнання дій адвоката протиправними та зобов`язати повідомити Бердичівський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про обставини припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги - залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, протягом семи днів з дня отримання даної ухвали.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко