Справа № 344/15485/21
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 рокуЛьвівСправа № 344/15485/21 пров. № А/857/53/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Коваля Р.Й.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Кіндратишин Л.Р.,

час ухвалення рішення: не зазначений,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення: 29.11.2021,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови серії 1АВ № 02111198 від 09.08.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн та просив закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що відповідачем представлено належні та допустимі докази вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що з оскаржуваної постанови та інших доказів не підтверджується, що ділянка дороги, де відбувалася фіксація швидкості руху автомобіля, обладнана дорожнім знаком « 5.70» лише за наявності якого можливе монтування чи розміщення автоматичної відеофіксації порушення дорожнього руху. Вказує, що оскаржувана постанова не містить даних населеного пункту чи поза його межами, розміщення на тій ділянці дороги знаків « 3.29», « 3.31» ПДР та дорожніх знаків, що встановлюють швидкість руху в населеному пункті « 12.4»-« 12.7» ПДР, як і не містять доказів проведення контролю швидкості руху автомобіля в межах дії дорожнього знаку « 5.70» ПДР, а відеозапис не відповідає вимогам електронного документу, тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП не є обґрунтованим.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови серії 1АВ №02111198 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 09.08.2021, інспектор ДПП Романов К.М., розглянувши дані, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад 070-1120, установив, шо 09.08.2021 о 16 год. 22 хв., за адресою М06 Київ - Чоп 94+461, зафіксовано транспортний засіб Mersedes Benz S 300 НОМЕР_1 , особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 58 км/год., чим порушила п. 12.9 (б) ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно з п. 12.4 Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Вимогами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», зокрема, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 4 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Колегія суддів зазначає, що до матеріалів справи додано диск з відеозаписом та фото фіксацією події, яка описана в постанові про адміністративне правопорушення, які в розумінні ст. 251 КУпАП є належними доказами по справі.

З якого видно, що 09.08.2021 о 16:22:58:422 год. за географічними координатами N50.342753 Е29/226629, на дорозі М06 Київ - Чоп 94+461 автомобіль марки днз НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 168 (173) км/год. при обмеженні швидкості 110 (58) км/год., також судом оглянутий оригінал електронного доказу фотознімків та відеозапису, які отримані за результатами автоматичної фіксації правопорушення в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу «Каскад 070-1120», які збережені в електронній формі на сайті https://dbr.mvs.gov.ua.

Колегія суддів зазначає, що прилад «Каскад» має сертифікат перевірки типу №UA.TR.001 5-19 Rev.1 відповідності комплексу автоматичної фото/відеофіксацїї правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «Каскад» Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» дійсний до 14.01.2029 (а.с.30) та експертний висновок, згідно якого комплекс фото/відеофіксації правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «Каскад» відповідає вимогам нормативних документів з технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі «Комплекс фото/відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «Каскад». Технічні вимоги за критеріями технічного захисту інформації (а.с.29).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що із наявного у матеріалах справи відеозапису та фото правопорушення, які містяться на DVD диску, підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 порушення вимог ПДР України. Даний відеозапис та фото містять інформацію про обставини події та підтверджують скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, а також проведення поліцейським розгляду адміністративної справи у відповідності до вимог законодавства.

Покликання апелянта на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, спростовуються наявним у матеріалах справи доказами.

Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, оскільки останній рухався у населеному пункті з перевищенням встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Покликання апелянта на те, що оскаржувана постанова не містить інформації стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожніх знаків « 5.70», « 3.29», « 3.31» та дорожніх знаків, що встановлюють швидкість руху в населеному пункті « 12.4»-« 12.7», не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують факту вчинення ним інкримінованого йому правопорушення.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського Суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2021 року у справі № 344/15485/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
Р. Й. Коваль
Повне судове рішення складено 15.04.2022.