Справа № 420/7530/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2022-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/7530/21
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.

суддів Крусяна А.В. , Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Управління державної міграційної служби України в Херсонській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року по справі №420/7530/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Херсонській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, висновку

У С Т А Н О В И В:

05 травня 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення УДМС України в Херсонській області від 30.11.2015 року «Про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати висновок ГУ ДМС України в Одеській області, згідно до якого прийнято рішення про відмову в оформленні паспорта громадянина України у вигляді ID-картки замість втраченого ОСОБА_1 за його заявою від 29.12.2020 року, зобов`язавши ГУ ДМС України в Одеській області оформити паспорт громадянина України замість втраченого.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у діях позивача відсутні ознаки, які б свідчили про отримання громадянства шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей, фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, а відтак застосування до нього положень ст.21 Закону України «Про громадянство України» щодо скасування рішення про оформлення набуття ним громадянства України є протиправним.

Окрім того, у зв`язку із втратою паспорта громадянина України позивач у грудні 2020 року звернувся до Малиновського РВ ГУ ДМС України в Харківській області щодо оформлення паспорта громадянина України у вигляді ID-картки замість втраченого, на що отримав відмову, обґрунтовану надходженням до ГУ ДМС України в Одеській області інформації про скасування наданого ОСОБА_1 рішення про набуття громадянства України за територіальним походженням.

На думку позивача, міграційним органом протиправно відмовлено ОСОБА_1 в оформленні паспорта громадянина України у вигляді ID-картки замість втраченого, оскільки останній є громадянином України.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 25 жовтня 2021 року прийнято рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнати протиправним і скасовано рішення Управління державної міграційної служби України в Херсонській області від 30.11.2015 року «Про скасування рішення УМВС України в Херсонській області від 26.12.2008 року про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» відносно ОСОБА_1 ».

Визнано протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо відмови в оформленні паспорта громадянина України у вигляді ID-картки замість втраченого громадянину України ОСОБА_1 за його заявою від 29.12.2020 року.

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити паспорт ОСОБА_1 замість втраченого.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи означене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого положення ч.2 ст.77 КАС України покладають обов`язок доказування правомірності прийнятих ним рішень, не надано доказів, які б свідчили про подання позивачем під час оформлення набуття громадянства України свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, чи приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого ОСОБА_1 не мав права набути громадянство України.

За таких обставин, за висновками суду першої інстанції, у відповідача були відсутні правові підстави для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, передбачені статтею 21 Закону України «Про громадянство України».

Окрім цього, суд попередньої інстанції дійшов висновку про протиправність дій ГУ ДМС України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні паспорта громадянина України у вигляді ID-картки замість втраченого.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Управлінням державної міграційної служби України в Херсонській області подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з`ясування обставин, які мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги УДМС України в Херсонській області посилається на правомірність дій щодо скасування рішення про оформлення набуття громадянства України. Так, на підтвердження факту проживання на території України позивачем було надано судове рішення, яке в подальшому скасоване, а тому існують законні підстави, передбачені приписами статті 21 Закону України "Про громадянство України", для скасування рішення про оформлення громадянства. При цьому скаржник зауважив, що аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 25 червня 2019 року у справі №820/7130/16, яка є подібною до справи, що розглядається, у тому числі і за колом осіб.

Не погоджуючись із означеним вище рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з`ясування обставин, які мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у відповідності до приписів п.100 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року за №302, територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, зокрема, якщо особа не є громадянином України. Враховуючи наявність інформації про скасування рішення про оформлення набуття ним громадянства України, ГУ ДМС в Одеській області правомірно відмовлено ОСОБА_1 в оформленні паспорта громадянина України у вигляді ID-картки.

У відзиві на апеляційні скарги представник ОСОБА_1 спростовує доводи апеляційних скарг, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

В силу приписів пункту 1,3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Управління ДМС України в Херсонській області не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ГУ ДМС України в Одеській області підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Як установлено судом першої та апеляційної інстанцій, 19.12.2008 року ОСОБА_1 звернувся до УМВС України в Херсонській області із заявою про оформлення набуття громадянства України.(т.1 а.с.209-210)

До заяви додано наступні документи:

- копія паспорта громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам № НОМЕР_1 від 14.09.2007 року, виданого Посольством В`єтнаму в Україні з перекладом на українську мову;

- рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 08.12.2008 року у справі № 20-393/08;

- копію свідоцтва про народження з перекладом на українську мову.(т.1 а.с.212-216)

26.12.2008 року за наслідками розгляду заяви і доданих до неї документів, у відповідності до положень ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» УМВС України в Херсонській області прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .(т.1 а.с.211)

09.01.2009 року Дніпровським РВ УМВС України в Херсонський області позивача документовано паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

21.08.2010 року у зв`язку з непридатністю для подальшого використання вищеозначеного паспорта серії НОМЕР_2 , Біляївським РВ ГУ МВС в Одеській області ОСОБА_1 документовано паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .

Рішенням УМВС України в Херсонській області від 30.11.2015 року було скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням від 26.12.2008 року відносно ОСОБА_1 (т.1 а.с.155)

Зазначене рішення прийнято УМВС в Херсонській області на підставі рішення Апеляційного суду Херсонської області від 25 лютого 2011 року у справі №22ц-358, яким було скасовано рішення Дніпровського районного суду Херсонської області від 08.12.2008 року про встановлення факту постійного проживання на території України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (т.1 а.с.143-147)

У зв`язку із втратою паспорту громадянина України НОМЕР_3 , у грудні 2020 року позивач письмово звернувся до Портофранківського відділення поліції Приморського ВП у м. Одесі ГУ НП в Одеській області. (т.1 а.с.118)

Згідно до отриманої відповіді № 36/2-ОЄ№23771 від 16.12.2020 року, звернення ОСОБА_1 зареєстровано в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 23771 від 16.12.2020 року. Також повідомлено, що вжитими заходами під час розгляду звернення позивача установити місцезнаходження втраченого документу не надалося можливим. Для відновлення паспорту громадянина України рекомендовано звернутися за місцем його видачі. (т.1 а.с.119)

29.12.2020 року позивач звернувся до Малиновського районного відділу ГУ ДМС України в Одеській області із заявою щодо оформлення паспорта громадянина України у вигляді ID-картки замість втраченого паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Біляївським РВ ГУМВС України в Одеській області 21.08.2010 року.

Листом за №5114-141/5114.1-21 від 30.01.2021 року Малиновський районний відділ ГУ ДМС України в Одеській області повідомив позивача, що заяву ОСОБА_1 від 29.12.2020 року щодо оформлення паспорта громадянина України замість втраченого розглянуто та прийнято рішення про відмову в оформленні паспорта громадянина України у вигляді ІD - картки замість втраченого.

Роз`яснено, що паспорт громадянина України видається на підставі Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2015 року № 302.

Перевіркою установлено, що з 30.11.2015 року ОСОБА_1 було скасовано громадянство України, на підставі рішення Апеляційного суду 25.02.2011 року.

На даний час, Біляївським РВ ГУ ДМС України в Одеській області проводиться службова перевірка за фактом видачі 21.08.2010 року Біляївським РВ ГУМВС України в Одеській області паспорта серії НОМЕР_3 . Про результати перевірки, позивача буде повідомлено додатково. (т.1 а.с.38)

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність, обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року №2235-III (далі Закон України №2235-III).

Згідно до п. 1 ст. 5 указаного Закону одним з документів, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.

За приписами п.2 ст.6 Закону України №2235-III громадянство України набувається, серед іншого, за територіальним походженням.

Згідно із положеннями ч.1 ст.8 Закону України №2235-III особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

В той же час, пунктом 2 ч.1 ст.19 Закону України №2235-III визначено, що підставами для втрати громадянства України є, зокрема, набуття особою громадянства України на підставі ст.9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів.

У відповідності до ст.21 Закону України №2235-III рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до ст.8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Перелік документів, які подаються для установлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 року №588/2006, далі Порядок № 215).

Відповідно до вимог п.23 Порядку № 215, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 16.07.1990 року на територіях, зазначених у абз.1 п.22 цього Порядку (ч.1 ст.8 Закону), подає документи, передбачені пп. «а» - «в» п.22 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи до 16.07.1990 року на зазначеній території.

Згідно із п.38 Порядку №215 у разі відсутності документів про постійне проживання на територіях, зазначених у абз.1 п.22 цього Порядку, або документів, що підтверджують родинні стосунки, подається відповідне рішення суду.

Положеннями п.88 Порядку №215 передбачено, що для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України у відповідності до ст.21 Закону органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:

а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;

б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (ст. 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (ст.10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка органу міграційної служби, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (ч.5 ст.8 та ч.2 ст.10 Закону); інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (ч.8 ст.8 та ч.7 ст.10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (ч.1 та 2 ст.10 з урахуванням ч.5 ст.9 Закону; ч.5 ст.10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до ст.ст.8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до ст.ст.8 та 10 Закону.

Пунктом 96 Порядку №215 установлено, що подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених ст.21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується управлінням, відділом (сектором) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України. Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими пп. «б» п.88 цього Порядку, надсилається до головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.

Згідно до п.97 Порядку №215 рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується начальником головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступником. Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України. Управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.

Слід зазначити, Верховний Суд у постанові від 31.03.2020 року по справі № 826/15115/17, сформулював правовий висновок, що необхідною та обов`язковою умовою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону №2235-ІІІ є установлення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, факту набуття особою громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Вказані обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, які свідчать, зокрема, про факт подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів.

Крім того, установленню підлягають також факти, підтверджуючі провину або злочинний намір, подачу завідомо хибних відомостей, обман заявника при отриманні ним паспорта громадянина України.

Серед іншого, слід зауважити, що Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 (далі Порядок 302).

Згідно із положеннями п.1 п.46 Порядку №302 заявник для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого подає, зокрема, заяву установленого МВС зразка про втрату або викрадення паспорта зразка 1994 року.

У відповідності із п. 55 Порядку №302 у разі видачі паспорта, який втрачено/викрадено, іншим територіальним підрозділом ДМС для підтвердження видачі особі паспорта, який втрачено/викрадено, не пізніше наступного дня після прийняття до розгляду заяви-анкети до такого територіального підрозділу ДМС надсилається запит за формою, установленою МВС.

Пунктом 56 Порядку №302 визначено, що перевірка за запитом проводиться протягом двох робочих днів після його надходження. Під час перевірки відомості, наведені в запиті, та фотозображення порівнюються з даними наведеними у заяві про видачу паспорта, який втрачено/викрадено, та вклеєною до неї фотокарткою. У графі «Службові відмітки» заяви про видачу паспорта проставляється відмітка про дату надходження запиту та територіальний підрозділ ДМС, який здійснює оформлення паспорта замість втраченого/викраденого.

Відповідно до вимог п. 58 Порядку №302 у разі коли під час порівняння фотозображення із фотокарткою не установлено тотожність зображеної на них особи або виявлено невідповідність відомостей, зазначених у запиті, даним, наведеним у заяві про видачу паспорта, який втрачено/викрадено, про це повідомляється територіальному підрозділу ДМС, який надіслав запит, для вжиття додаткових заходів з ідентифікації особи і з`ясування обставин виникнення розбіжностей.

Приписами пункту 59 Порядку №302 установлено, що після прийняття заяви від бездомної особи або особи, яка втратила паспорт після зняття з реєстрації місця проживання, проводяться додаткові перевірки за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС щодо перевірки факту оформлення зазначеній особі паспортів зразка 1994 року, оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання.

У пункті 63 Порядку №302 визначено, що за результатами проведення процедури установлення особи, підтвердження факту видачі втраченого паспорта зразка 1994 року, перевірки факту належності до громадянства України особи, яка набула громадянство України відповідно до статті 6 Закону України «Про громадянство України», працівник територіального підрозділу ДМС складає висновок за формою, встановленою МВС, та приймає рішення про оформлення паспорта або про відмову в його оформленні.

Як установлено судом першої інстанції та з`ясовано апеляційним судом, позивач набув громадянство України за територіальним походженням відповідно до рішення УМВС України в Херсонській області від 26.12.2008 року.(т.1 а.с.211)

Підставою для набуття ОСОБА_1 громадянства України було рішення Дніпровського районного суду Херсонської області від 08.12.2008 року у справі №2о-393/08 про встановлення факту постійного проживання на території України його батьків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (т.1 а.с.148)

В подальшому, рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 25.02.2011 року по справі №22ц-583 скасовано рішення Дніпровського районного суду Херсонської області від 08.12.2008 року у справі №2о-393/08 та ухвалено нове, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України - відмовлено.(т1 а.с143-147)

За таких обставин, УМВС в Херсонській області дійшло висновку, що процедура набуття громадянства України позивачем відбулась з порушенням вимог чинного законодавства, а тому 30.05.2015 року прийнято рішення про скасування попереднього рішення від 26.08.2008 року про набуття громадянства України громадянином ОСОБА_1 .

Єдиною підставою для скасування УМВС в Херсонській області рішення про оформлення набуття громадянства України слугувало рішення Апеляційного суду Херсонської області від 25.02.2011 року у справі №22-ц-583. (т.1 а.с.155)

При цьому, судова колегія апеляційного суду зазначає, ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій УМВС в Херсонській області не надано належних доказів, у розумінні КАС України, на підтвердження факту подання позивачем свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, що відповідно до вимог статті 21 Закону України «Про громадянство України» є підставою для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України.

Разом з цим, жодних доказів на підтвердження обставин, які можуть бути розцінені судом, як свідоме подання позивачем завідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, матеріали справи не містять.

Крім того, рішення Дніпровського районного суду Херсонської області від 08.12.2008 року у справі №2о-393/08, яке долучалося ОСОБА_1 до заяви на підтвердження факту постійного проживання на території України його батьків, набрало законної сили та було чинним на дату набуття позивачем громадянства України 26.12.2008 року.

Таким чином, позивач при подані у 2008 року до УМВС України в Херсонській області заяви про оформлення набуття громадянства України разом із рішенням суду першої інстанції не міг знати наперед про його скасування у 2011 року, тому документ, який ним надавався до органу МВС, станом на 19.12.2008 року, був справжнім та достовірним.

Колегія суддів враховує, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 року у справі «Рисовський проти України» Суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (справи «Беєлер проти Італії», «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Москаль проти Польщі»).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (справи «Лелас проти Хорватії» від 20.05.2010 року та «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25.11.2008р.) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (справи «Онер`їлдіз проти Туреччини» та «Беєлер проти Італії»).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (справа «Лелас проти Хорватії»).

Окрім іншого, обов`язок доказування або виправлення помилок та недоліків (у випадку якщо такі мали місце) покладається виключно на державний орган, що приймав рішення, та ні в якому разі не є підставою для обмеження у правах та свободах, або незаконному позбавленню громадянства України.

Конституційний Суд України у рішенні №7-рп/2009 від 16.07.2009 року висловив правову позицію, відповідно до якої, рішення суб`єкта владних повноважень повинні бути гарантією стабільності суспільних відносин, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Також, слід відмітити, що подана позивачем заява з доданими до неї документами була перевірена фахівцями відповідача та за результатами розгляду якої 26.12.2008 року суб`єктом владних повноважень було прийнято рішення про оформлення набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням, а отримавши паспорт громадянина України позивач надалі добросовісно протягом 13 років уважав, що ним додержано вимоги закону щодо підстав набуття громадянства України.

Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, останній ніколи не притягувався до кримінальної і інших видів юридичної відповідальності за використання підроблених документів та/чи подання державним органам, суду неправдивих відомостей, приховування будь-яких важливих факторів.

Отже, оскільки доказів набуття позивачем громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів суб`єктом владних повноважень не надано, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач скасував своє рішення про оформлення набуття громадянства України за відсутності правових підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 року у справі №520/2915/19.

При цьому, як правильно зазначено судом попередньої інстанції, посилання міграційного органу на правову позицію Верховного Суду у постанові від 25.06.2019 року у справі № 820/7130/16 є безпідставними, оскільки застосуванню підлягають правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові, що ухвалена пізніше за часом, тобто остання правова позиція, висловлена судом касаційної інстанції.

Установлені в межах розгляду даної справи вищенаведені фактичні обставини справи у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи Управління державної міграційної служби України в Херсонській області.

З приводу доводів апеляційної скарги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про правомірність відмови в оформленні паспорта громадянина України у вигляді ID-картки замість втраченого, судова колегія звертає увагу на таке.

З наданої Головним управлінням ДМС в Одеській області до матеріалів справи службової записки від 22.06.2021 року за №5100.4.1/18314-21 слідує, що 29.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного відділу ГУ ДМС України в Одеській області із заявою для оформлення паспорта громадянина України у вигляді ID-картки замість втраченого паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Біляївським районним відділом ГУ МВС України в Одеській області 21.08.2010 року.

12.01.2021 року відповідно до вимог пункту 55 Порядку від 25 березня 2015 № 302, працівниками Малиновського районного відділу ГУ ДМС України в Одеській області надіслано запит щодо підтвердження видачі вище указаного паспорта серії НОМЕР_3 .

В подальшому, працівниками Біляївського районного віддул ГУ МВС України в Одеській області установлено, що вищеозначений паспорт громадянина Нгуєн ОСОБА_4 оформлено у зв`язку з непридатністю для подальшого використання паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 09.01.2009 року Дніпровським РВ УМВС України в Херсонській області. Водночас, інформація про паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 внесена до бази IП "Недійсні документи" ЄІАС УМП та має статус недійсний, підлягає вилученню.

13.01.2021 року з метою перевірки даної інформації працівниками Біляївського районного відділу надіслано відповідний запит до Дніпровського РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області. У відповіді від 16.01.2021 року, посадовими особами Дніпровського РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області підтверджено факт видачі паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із набуттям громадянства. Разом з тим, повідомлено, що 30.11.2015 року було скасовано ОСОБА_1 громадянство України.

20.01.2021 року для проведення перевірки підстав видачі паспорта серії НОМЕР_3 працівниками Біляївського РВ ГУ МВС України в Одеській області надіслано запит до УДМС України в Херсонській області з проханням надати матеріали перевірки, на підставі яких паспорт серії НОМЕР_5 визнано недійсним. У свою чергу, відповіді на вказаний запит працівниками Біляївського районного віддлу не отримано.

30.01.2021 року враховуючи наявність інформації про скасування громадянства України ОСОБА_1 , Малиновським районним відділом ГУ ДМС в Одеській області відмолено в оформленні паспорта громадянина України. Окрім цього, повідомлено позивачу, що після отримання відповіді стосовно підстав визнання паспорта сери НОМЕР_5 недійсним, працівниками Біляївського РВ буде складено відповідний висновком щодо підстав видачі паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 . (т.1 а.с.10, 128)

Таким чином, з наведеного судовою колегією з`ясовано, що єдиною підставою для відмови у видачі позивачу в оформленні паспорта громадянина України у вигляді ID-картки замість втраченого паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , слугувала інформації про скасування громадянства України ОСОБА_1 .

Разом з цим, судом першої інстанції зазначено, що рішення, складеного за результатами розгляду заяви позивача від 29.12.2020 року щодо оформлення паспорта громадянина України у вигляді ID-картки замість втраченого, відповідачем до суду не надано, а матеріали справи не містять.

В свою чергу, судова колегія суду апеляційної інстанції зауважує, що згідно із приписами п.63 Порядку від 25 березня 2015 року №302 за результатами проведення процедури установлення особи, підтвердження факту видачі втраченого паспорта зразка 1994 року, перевірки факту належності до громадянства України особи, яка набула громадянство України відповідно до статті 6 Закону України "Про громадянство України", працівник територіального підрозділу ДМС складає висновок за формою, встановленою МВС, та приймає рішення про оформлення паспорта або про відмову в його оформленні.

Натомість, з наявних в матеріалів справи колегією суддів установлено, що за результатами проведення процедури установлення особи та підтвердження факту видачі втраченого паспорта зразка 1994 року, міграційним органом всупереч вимогам, викладених п.63 Порядку від 25 березня 2015 року за №302, не складено висновку за формою, установленою МВС та не прийнято відповідного рішення про оформлення паспорта або про відмову в його оформленні.

Фактично, 30.01.2021 року орган міграційної служби з урахуванням наявної в нього інформації про скасування Нгуєн Хоанг Ань громадянства України, Листом за №5114-141/5114.1-21 відмовив позивачу в оформленні паспорта громадянина України у вигляді ID-картки замість втраченого.

На переконання судової колегії, наведене свідчить про недотримання міграційним органом процедури розгляду поданої позивачем заяви від 29.12.2020 року стосовно оформлення ОСОБА_1 паспорта громадянина України у вигляді ІD - картки замість втраченого у відповідності до вимог Порядку від 25 березня 2015 року за №302, що полягає у не прийнятті відповідного рішення про оформлення паспорта або про відмову в його оформленні.

Слід зауважити, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що в даному випадку наявна протиправна бездіяльність ГУ ДМС України в Одеській області в особі Малиновського районного відділу щодо порушення процедури розгляду заяви позивача.

Колегія суддів уважає за необхідне зазначити, що відповідач, відмовляючи позивачу в оформленні паспорта громадянина України у вигляді ID-картки замість втраченого, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Порядком оформлення, видачі, обміну. пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 № 302, без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.

При цьому, надання судом попередньої інстанції оцінці підставам відмови в оформленні паспорта громадянина України у вигляді ID-картки замість втраченого за відсутності відповідного рішення про оформлення паспорта або про відмову в його оформленні, є передчасним.

Приписами частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України установлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи.

Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Крім того, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Відповідно до пункту частини 2 цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон установлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Втручання суду в повноваження суб`єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде установлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Апеляційний суд, з урахуванням викладених застережень та установлених судовою колегією обставин справи, не погоджується, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування висновку ГУ ДМС України в Одеській області, згідно до якого прийнято рішення про відмову в оформленні паспорта громадянина України у вигляді ID-картки замість втраченого за його заявою від 29.12.2020 року, зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області оформити паспорт громадянина України замість втраченого можуть бути задоволені у спосіб, обраний судом першої інстанції.

Ураховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ч.2 ст.9 КАС України, а також фактично встановивши протиправну бездіяльність Головного управління ДМС в Одеській області в особі Малиновського районного відділу, яка полягає у неприйнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення, судова колегія вважає, що для належного захисту прав позивача слід визнати протиправною відмову ГУ ДМС України в Одеській області в особі Малиновського районного відділу в оформленні ОСОБА_1 паспорта громадянина України у вигляді ІD - картки замість втраченого, викладену в Листі за №5114-141/5114.1-21 від 30.01.2021 року та зобов`язати ГУ ДМС України в Одеській області в особі Малиновського районного відділу повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.12.2020 року і прийняти відповідне рішення відповідно до вимог Порядку оформлення, видачі, обміну. пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 № 302, з урахуванням висновків, викладених у даній постанові.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції не можна вважати таким, що прийнято відповідно до вимог 242 КАС України, а тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для його часткового скасування.

Згідно до приписів ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для часткового скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування висновку ГУ ДМС України в Одеській області, згідно до якого прийнято рішення про відмову в оформленні паспорта громадянина України у вигляді ID-картки замість втраченого ОСОБА_1 за його заявою від 29.12.2020 року, зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області оформити паспорт громадянина України замість втраченого.

Згідно із частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір за подання адміністративного позову з двома вимогами немайнового характеру в розмірі 1816 грн. ( 2 х 908 грн.). (а.с.24)

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, колегія суддів установила наявність підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача документально підтверджених судових витрат у розмірі 405 грн.

З огляду на залишення без змін рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення УДМС України в Херсонській області від 30.11.2015 року «Про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 », підстав для здійснення нового розподілу судових витрат не має.

Керуючись ст. 9, 245, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління державної міграційної служби України в Херсонській області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року по справі №420/7530/21 в частині визнання протиправними дії ГУ ДМС в Одеській області щодо відмови в оформленні паспорта громадянина України у вигляді ID-картки замість втраченого громадянину України ОСОБА_1 за його заявою від 29.12.2020 року та зобов`язання ГУ ДМС в Одеській області оформити паспорт ОСОБА_1 замість втраченого скасувати.

В означеній частині прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування висновку ГУ ДМС України в Одеській області, згідно до якого прийнято рішення про відмову в оформленні паспорта громадянина України у вигляді ID-картки замість втраченого ОСОБА_1 за його заявою від 29.12.2020 року, зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області оформити паспорт громадянина України замість втраченого задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову ГУ ДМС України в Одеській області в особі Малиновського районного відділу в оформленні ОСОБА_1 паспорта громадянина України у вигляді ІD - картки замість втраченого, викладену в Листі за №5114-141/5114.1-21 від 30.01.2021 року.

Зобов`язати ГУ ДМС України в Одеській області в особі Малиновського районного відділу повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.12.2020 року і прийняти відповідне рішення відповідно до вимог Порядку оформлення, видачі, обміну. пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 № 302, з урахуванням висновків, викладених у даній постанові.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, 44, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року по справі №420/7530/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Крусян А.В. Танасогло Т.М.