Справа № 240/4752/21
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2022-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 240/4752/21
Головуючий у І інстанції:
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Боровицького О. А.
суддів: Шидловського В.Б. Курка О. П.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" до Житомирської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2022 року апеляційну скаргу Житомирської митниці Держмитслужби залишено без задоволення, а додаткове рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року - без змін.
29.03.22 до суду надійшла заява представника товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" про ухвалення додаткового судового рішення.
Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заява представника товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" про ухвалення додаткового судового рішення з таких підстав.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
З вказаної статті слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2).
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4).
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6).
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7).
Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно матеріалів справи, в суді апеляційної інстанції представником відповідача було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 1000 грн.
На підтвердження понесених позивачем витрат до відзиву на апеляційну скаргу долучено копії: договору про надання професійної правничої допомоги №30/11 від 30.11.2021 року, акту №09 від 25.03.2022 року прийому передачі послуг до договору про надання професійної правничої допомоги №30/11 від 30.11.2021 року.
При цьому, частиною 5 ст. 134 КАС України вказано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.02.2020 у справі №280/1765/19.
Отже, враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення цієї справи для осіб, які є іншими сторонами у справі, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені витрати є необґрунтованими та неспівмірними із складністю цієї справи.
У постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 Верховний Суд зробив висновок про те, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте на користь позивача, обґрунтування викладені у відзиві на апеляційну скаргу фактично повторюють висновки викладені у рішенні суду першої інстанції, враховуючи нескладність справи, наявність сталої судової практики, а також розгляд справи в порядку письмового провадження, колегія суддів вважає, що підготовка відзиву на апеляційну скаргу не потребувала додаткових зусиль та знання, як наслідок сума витрат вказана заявником є завищено, відтак, на засадах співмірності та справедливості на користь позивача підлягає стягненню 5000 грн. понесених судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 21.01.2021 у справ №280/2635/20.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з Житомирської митниці Держмитсдужби витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 5000 грн.
Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Котлозавод "Крігер" про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
В задоволенні заяви в іншій частині - відмовити.
Додаткова постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст. 272, 328, 329 КАС України.
Головуючий Боровицький О. А.
Судді Шидловський В.Б. Курко О. П.