Справа № 380/23400/21
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2022-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року справа №380/23400/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Рехліцький Р.Р.

розглянувши у письмовому провадженні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20.08.2021 року №Ф-6622-52 на суму 37 788,74 грн.;

зобов`язати відкоригувати дані інтегрованої картки платника податків шляхом виключення боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 37778,74 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 29.11.2005 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець і 26.05.2021 року припинила свою діяльність. Вказує, що доходу від підприємницької діяльності не отримувала, звітності не подавала. Окрім того, з жовтня 2014 року по вересень 2017 року отримувала допомогу по догляду за дитиною. Також вказує, що її роботодавці сплачували як страхувальники єдиний соціальний внесок. Стверджує, що обов`язок зі сплати єдиного внеску за неї покладався на роботодавців та державу. Покладення спірною вимогою на неї обов`язку зі сплати єдиного соціального внеску спричинить подвійну його сплату, що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

У своїх запереченнях відповідач посилається на те, що враховуючи обов`язок нарахування єдиного внеску до сплати, навіть у разі відсутності доходу, фізичні особи-підприємці зобов`язані сплатити до 09.02.2018 року за звітний 2017 рік 8448 грн. 00 коп. Щоквартальний платіж у 2018 році складає 2457 грн. 18 коп., а у 2019 році 2754 грн. 18 коп. Вказує, що у 2020 році, з урахуванням пільг наданих платникам єдиного внеску у зв`язку із карантином, заборгованість складається з: платіж за перший квартал 2078 грн. 12 коп.; платіж за другий квартал 1039 грн. 06 коп.; платіж за третій квартал 3178 грн. 12 коп.; платіж за четвертий квартал 2200 грн. 00 коп.

09.12.2021 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Цього ж дня ухвалою суду вжито заходів забезпечення позову.

Ухвалою суду від 07.02.2022 року справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 07.04.2022 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 12.04.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 29.11.2005 року було проведено державну реєстрацію позивача та 26.05.2021 року було припинено її підприємницьку діяльність.

Як вбачається із довідки №ЧО000000006 від 24.11.2021 року, яка міститься в матеріалах справи, позивач з 20.03.2019 року по 14.04.2020 року працювала у ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки про доходи №64 від 24.11.2021 року позивач з 08.10.2020 року по теперішній час працює на посаді пекар в ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет».

Відповідно до витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, який також наявний в матеріалах справи, Львівською філією ВАТ «Універсальний банк розвитку та партнерства» протягом 2006 року за позивача було сплачено страхових внесків на суму 9496 грн. 88 коп.; протягом 2007 року 8143 грн. 06 коп.; протягом 2008 року позивачем самостійно сплачено 1958 грн. 64 коп.; протягом 2010 року Шевченківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради сплачено 9041 грн. 63 коп.; протягом 2014 року Управлінням соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради сплачено 3654 грн. 00 коп.; протягом 2015 року - Управлінням соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради сплачено 15256 грн. 00 коп.; протягом 2016 року - Управлінням соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради сплачено 17262 грн. 00 коп.; протягом 2017 року - Управлінням соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради сплачено 26666 грн. 67 коп.; протягом 2019 року ОСОБА_2 було сплачено 48881 грн. 59 коп.; протягом 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Ашан Україна гіпермаркет», Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільпо-фуд», ОСОБА_2 було сплачено 100227 грн. 98 коп.; протягом 2021 року - Товариством з обмеженою відповідальністю «Ашан Україна гіпермаркет» було сплачено 123878 грн. 33 коп.

Окрім того, як вбачається із копії трудової книжки позивача НОМЕР_1 вона 21.02.2006 року була прийнята на роботу на посаду старшого касира відділення №5; 01.03.2006 року переведена на посаду старшого касира відділення №6; 23.05.2008 року переведена на посаду старшого касира сектору касових операцій відділу грошового обігу; 19.12.2008 року звільнена з посади у зв`язку з переведенням до ВАТ «БГ Банк»; 22.12.2008 року прийнята у порядку переведення на посаду старшого касира відділення №34 управління продажів роздрібного бізнесу департаменту роздрібного бізнесу Львівської Регіональної Дирекції; 01.09.2009 року переведена на посаду старшого касира відділення №34 управління роздрібного бізнесу Західної Регіональної Дирекції; 07.12.2009 року переведена на посаду старшого касира відділення №34 Західної Регіональної Дирекції; 08.11.2010 року звільнена за власним бажанням; 20.03.2019 року прийнята на посаду кухаря фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ; 15.04.2020 року звільнена за власним бажанням; 17.04.2020 року прийнята на посаду продавця продовольчих товарів у ТОВ «Сільпо-фуд»; 01.09.2020 року переведена на посаду кухаря; 02.10.2020 року звільнена за власним бажанням; 08.10.2020 року прийнята на посаду пекаря у ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет»; з 26.11.2021 року по теперішній час працює інспектором з кадрів.

Головним управлінням ДПС у Львівській області відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи податкових органів прийнято вимогу про сплату позивачем боргу (недоїмки) від 20.08.2021 року за №Ф-6622-52, відповідно до якої загальна сума боргу платника єдиного внеску, штрафів, пені станом на 31.07.2021 року становить 37788 грн. 74 коп. (недоїмка - 37788 грн. 74 коп., штрафи - 0 грн. 00 коп., пеня - 0 грн. 00 коп.).

Як вбачається із заперечень відповідача вказана вимога була прийнята з урахуванням 2017-2020 років.

Не погодившись з наведеною вимогою про сплату боргу (недоїмки) позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.

Змістом спірних правовідносин є вимога Головного управління ДПС у Львівській області від 20.08.2021 року за №Ф-6622-52 про сплату боргу (недоїмки).

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як передбачено в абзаці першому п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Згідно із абзацом третім п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Абзацом другим цієї ж норми встановлено, що у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом є недоїмкою (п.6 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI).

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Аналіз вищенаведених норм права вказує, що необхідною умовою для сплати фізичною особою-підприємцем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є здійснення такою особою підприємницької діяльності, при цьому, неотримання доходу від такої діяльності, у відповідності до п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI, не дає підстав для звільнення від сплати єдиного внеску.

Разом з тим, у відповідності до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у даному випадку судом береться до уваги правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.12.2019 року у справі №440/2149/19, відповідно до якого «особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем».

Судом встановлено, що з 29.11.2005 року по 26.05.2021 року позивач була зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому, як вбачається із витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за 2017 рік (січень вересень 2017 року) страхові внески за позивача у зв`язку з отриманням нею допомоги по догляду за дитиною сплачувались Управлінням соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради; за 2019 рік (березень грудень 2019 року) - ФОП ОСОБА_2 ; за 2020 рік (січень квітень 2020 року) - ФОП ОСОБА_2 , (квітень жовтень 2020 року) ТОВ «Сільпо-фуд»; (жовтень грудень 2020 року) ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет», у зв`язку із перебуванням позивач із ФОП ОСОБА_2 та згаданими підприємствами у трудових відносинах.

Вказане підтверджується також копією трудової книжки позивача, яка міститься в матеріалах справи.

Однак, у періоди з жовтня 2017 року по лютий 2019 року позивачем єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не сплачувався.

Вказане підтверджується уже згаданим із витягом з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та сторонами не заперечується.

Беручи до уваги правовий висновок Верховного Суду зроблений у постанові від 04.12.2019 року у справі №440/2149/19, суд вважає, що нарахування відповідачем недоїмки по сплаті єдиного внеску зазначеної у спірній вимозі за періоди з січня по вересень 2017 року та з березня 2019 року по грудень 2020 року є протиправним, оскільки позивач у ці періоди отримувала допомогу по догляду за дитиною та перебувала у трудових відносинах, на підставі чого управлінням соціального захисту та роботодавцями за неї сплачувався єдиний страховий внесок.

При цьому, враховуючи, що з жовтня 2017 року по лютий 2019 року позивач не сплачувала єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, суд вважає, що нарахування відповідачем недоїмки по сплаті єдиного внеску за цей період є правомірним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно нараховано 23021 грн. 90 коп. зі сплати єдиного внеску.

Що стосується позовних вимог щодо коригування даних інтегрованої картки платника податків шляхом виключення боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи, що чинним законодавством не передбачено можливості виключення з інтегрованої картки платника вказаних відомостей у зв`язку із скасуванням вимоги про сплату боргу (недоїмки) суд вважає, що позивачем обрано вірний спосіб захисту у даних правовідносинах, а тому відповідача слід зобов`язати виключити з інтегрованої картки позивача відомості щодо боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 23021 грн. 90 коп. передбаченого вимогою від 20.08.2021 року за №Ф-6622-52.

З огляду на викладене, оскаржувана вимога Головного управління ДПС у Львівській області від 20.08.2021 року за №Ф-6622-52 в частині нарахування боргу зі сплати єдиного внеску за періоди з січня по вересень 2017 року та з березня 2019 року по грудень 2020 року у розмірі 23021 грн. 90 коп. не відповідає критерію правомірності, передбаченому п.1 ч.2 ст.2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.

Як наслідок, підлягають задоволенню також вимоги щодо зобов`язання відповідача виключити борг позивача з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 23021 грн. 90 коп.

Відтак, адміністративний позов у цій частині підлягає задоволенню.

В іншій частині, у задоволенні позову належить відмовити.

Окрім того, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 року у цій справі заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги задоволено; зупинено стягнення у виконавчому провадженні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП №67361033, відкритого на підставі виконавчого документу, а саме: вимоги Головного управління ДПС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) за №Ф-6622-52 від 20.08.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 37788 грн. 74 коп. до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №380/23400/21.

Відповідно до ч.1 ст.157 КАС України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч.6 ст.157 КАС України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

З урахуванням вищезазначених норм, суд вирішив залишити в дії заходи забезпечення до набрання даним рішенням законної сили.

Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) прийняту Головним управлінням ДПС України у Львівській області від 20.08.2021 року за №Ф-6622-52 в частині нарахування боргу зі сплати єдиного внеску у розмірі 23021 грн. 90 коп.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Львівській області (адреса: м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) відкоригувати дані інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) шляхом виключення боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 23021 грн. 90 коп.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (адреса: м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 1106 (одну тисячу сто шість) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Я.Мартинюк