Справа № 140/1808/22
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2022-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 квітня 2022 року ЛуцькСправа № 140/1808/22
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій щодо призначення пенсії за віком без врахування до страхового стажу періодів роботи з 12.05.1980 по 09.12.1986 в Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості (запис №7-11 трудової книжки НОМЕР_1 від 24.10.1979), зобов`язання призначити та виплачувати пенсію за віком з врахуванням до страхового стажу періоду роботи з 12.05.1980 по 09.12.1986 в Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості (запис №7-11 трудової книжки НОМЕР_1 від 24.10.1979) з дня призначення пенсії, 14.06.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком з 17.06.2014. Позивач у листопаді 2021 року звернулась до відповідача за роз`ясненням щодо правильності обчислення розміру пенсії та отримала письмову відповідь від 28.12.2021, з якої дізналась, що до розрахунку страхового стажу не включено період роботи з 12.05.1980 по 09.12.1986 в Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості. Позивач покликається, що зазначені записи трудової книжки не містять жодних помарок та виправлень, проведені у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58 та завірені належним чином.

З діями відповідача щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 12.05.1980 по 09.12.1986 в Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості Плясецька Н.І. не погоджується, вважає їх незаконними та такими, що не відповідають діючому законодавству, порушують її конституційне право на соціальний захист.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.14).

Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с.17-22) позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що позивачем не зазначено та не надано доказів, які саме дії відповідача при призначенні пенсії були протиправними щодо порушення прав позивача при застосуванні «Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення» щодо обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, відповідач вказав на пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, вказавши, що у лютому 2013 року позивач зверталась до ГУ ПФУ у Волинській області щодо права на пенсію за віком при досягненні 55 років та зарахування до страхового стажу періоду роботи в Естонії. Таким чином, звертаючись у листопаді 2021 року до відповідача із заявою про розмір пенсії, позивач була обізнана про розмір її пенсії з червня 2014 року (а.с.18-22).

Аналізуючи доводи сторін, викладені у заявах по суті спору, а також письмові докази, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху з таких підстав.

Так, спірні правовідносини у даній справі з приводу не зарахування відповідачем при призначенні позивачу з 17.06.2014 пенсії за віком до страхового стажу періоду роботи з 12.05.1980 по 09.12.1986 в Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості.

При цьому, обґрунтовуючи строк звернення до суду, позивач із покликанням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.04.2018 у справі №646/6250/17, стверджує, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає та виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмежень будь-яким строком та незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Суд наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Суд, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, у спорах цієї категорії, які полягають у такому:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Як слідує з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена та виплачується з 17.06.2014 (а.с.24).

При цьому в матеріалах справи наявний лист управління ПФУ в м.Ковелі та Ковельському районі Волинської області від 21.02.2013 за №146/03-02, з якого слідує, що заявниці ОСОБА_1 було роз`яснено умови призначення дострокового виходу на пенсію за віком у віці 55 років та про можливість звернення за пенсією за стаж набутий на території Естонської Республіки при досягненні пенсійного віку, передбаченого естонським законодавством (а.с.43).

Отже, з часу призначення пенсії за віком (17.06.2014) позивач повинна була дізнатись про порушення своїх прав щодо не зарахування спірного періоду до страхового стажу та звернутись до суду в межах строку, визначеного чинним законодавством.

Проте з даним позовом позивач звернулась лише 03.02.2022, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Відповідно до частин тринадцятої, п`ятнадцятої статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

З урахуванням наведеного, оскільки позивач звернулася до суду з цим позовом після закінчення строку, установленого законом, та без подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, чим не дотримала приписи частини шостої статті 161 КАС України, тому на підставі частини тринадцятої статті 171 КАС України позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду, у якій вказати підстави для поновлення строку, додати докази поважності причин його пропуску.

Керуючись статями 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій