Справа № 274/223/22
Суддя: Вітківський М. О.
Дата ухвалення: 2022-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Гребінківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________
Справа № 274/223/22
РІШЕННЯ

Іменем України

19.04.2022 м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вітківського М.О.,

при секретарі Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка за правилами спрощеного провадження з повідомленням учасників справи без фіксації технічними засобами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старший сержанта поліції Маркевича Миколи Анатолійовича, Головне управління національної поліції у Житомирській області про скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

14 січня 2022 року до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старший сержанта поліції Маркевича Миколи Анатолійовича, Головне управління національної поліції у Житомирській області про скасування постанови.

19 січня 2022 року ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старший сержанта поліції Маркевича Миколи Анатолійовича, Головне управління національної поліції у Житомирській області про скасування постанови передано до Гребінківського районного суду Полтавської області для розгляду справи по суті заявлених вимог за територіальною підсудністю.

Позовні вимоги мотивовано тим, що згідно з постановою серії БАБ №826976 в справі про адміністративне правопорушення від 29.10.2021 року, складеної поліцейським СРПП Бердичівського РВП старшим сержантом поліції Маркевичем М.А., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень за те, що він 29.10.2021 року о 16 годині 45 хвилин в м. Бердичів по вулиці Житомирська, керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 111830, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був пристебнутим ременем безпеки, та позбавлений права керування транспортними засобами. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121,ч.4 ст.126 КУпАП є незаконним та безпідставним.

Вказує, що 29.10.2021 року позивач не керував транспортним засобом та не знав про оскаржувану постанову, наявний у постанові підпис належить не позивачу і жодним чином позивач вказану постанову не отримував. Про існування постанови він дізнався 04.01.2022 року, а саме його сусідка з квартири АДРЕСА_1 передала позивачу конверт з Бердичівського відділу ДВС, який адресований на його прізвище та ініціали, проте, адреса проживання позивача на конверті була вказана не вірно, фактично позивач проживає АДРЕСА_2 . У конверті знаходилася постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 10.12.2021 року№82292, а також вимога державного виконавця від 10.11.2021 року №82315.

05.01.2022 року позивач звернувся до державного виконавця, який йому повідомив, що на виконанні Бердичівського ВДВС перебуває постанова серії БАБ №826976 та надав вказану постанову для ознайомлення.

Із зазначеною постановою позивач не погоджується в повному обсязі, вказує, що правил дорожнього руху він не порушував, а відтак не вчиняв адміністративних правопорушень.

Відповідачем-1 не надано будь-яких фото та відео доказів про порушення позивачем ПДР, немає будь-яких даних про те, що позивачу було роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а відтак позивач не зміг скористатися своїм правом на правову допомогу, що є неприпустимим.

Крім того, відповідачем-1 постанова по справі про адміністративне правопорушення була складена з порушеннями ч.ч.2,3 ст. 283 КУпАП. В порушення ч.3 ст.283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

На підставі викладеного позивач вважає, що постанова, якою накладено адміністративне стягнення є незаконною та безпідставною та прийнята з численними порушеннями процесуальних норм, а тому він вимушений звернутись до суду з адміністративним позовом про скасування постанови.

17.02.2022 року ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в спрощеному провадженні з викликом сторін на 09 год. 30 хв. 01 березня 2022 року. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом до поліцейського СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старший сержанта поліції Маркевича Миколи Анатолійовича, Головне управління національної поліції у Житомирській області про скасування постанови. Витребувано від поліцейського СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старшого сержанта поліції Маркевича Миколи Анатолійовича оригінал оскаржуваної Постанови або завірену належним чином копію.

01.03.2022 року розгляд справи відкладено на 19.04.2022 року о 08 год. 30 хв. у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.

19.04.2022 року позивач в судове засідання не з`явився, він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Натомість засобами електронної пошти на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі за наявними у справі доказами, присутнім бути не може в зв`язку з тим, що він наразі мобілізований до ЗСУ, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити (а.с.62-65).

19.04.2022 відповідачі у судове засідання не з`явилися вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. 01.04.2022 року засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що відповідач просить розгляд справи проводити без його участі, відмовити у позовних вимогах в повному обсязі (а.с.54-59).

01.04.2022 року від представника відповідача ГУНП в Житомирській області Панасюк Г.Л. надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови Відповідач вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

Вказує, з постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 29.10.2021 року о 16-45 год. м. Бердичів по вул. Житомирська, не був пристебнутий ременем безпеки при цьому керував транспортним засобом будучи позбавлений права керувати, чим порушив правила дорожнього руху. У зв`язку з вищевказаними порушеннями норм ПДР поліцейським СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Маркевичем М.А. винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 4 ст. 126 КУпАП. В даному випадку позивач порушив ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, відповідно до яких водій повинен мати при собі та пред`явити поліцейському відповідні документи. Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Підставою зупинки позивача, слугувало керування водієм транспортним засобом з не пристебнутим ременем безпеки, яким обладнаний автомобіль. Даний факт підтверджується відео записом з відео реєстратора службового автомобіля поліцейських. Відповідно до «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису», строк зберігання відеозаписів становить: з портативних та відео реєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, - 30 діб, а тому на момент написання відзиву та враховуючи великий проміжок часу з дня винесення постанови, відео з реєстратора службового автомобіля відсутнє.

Зазначає, що позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, йому були роз`яснені його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також, позивачу були роз`яснені строки сплати штрафу, порядок оскарження постанови та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу. Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Про, що поставив власний підпис у постанові, яку оскаржує. Тому вважає, що жодним чином не був обмежений у своїх правах.

Звертає увагу, що хоч КАС України і покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на відповідача однак це не може розумітися таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог.

Твердження позивача на неправомірні дії з боку інспектора поліції, допущені під час складання спірної постанови, є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано. Тому вважає, що відповідачем було правомірно винесено оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення, доводи адміністративного позову не являються суттєвими для вирішення справи, позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а відтак підстави для задоволення вимог щодо скасування відсутні.

В зв`язку з наведеним просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, із врахуванням письмових пояснень відповідача, прийшов таких висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП посадовими особами національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Судом встановлено, що 29.10.2021 року о 16-45 год. в м. Бердичів по вул. Житомирська, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем ВАЗ 111830, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був пристебнутий ременем безпеки при цьому керував транспортним засобом будучи позбавлений права керувати, чим порушив правила дорожнього руху. У зв`язку з вищевказаними порушеннями норм ПДР поліцейським СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Маркевичем М.А. винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 4 ст. 126 КУпАП. Прийняте по справі рішення у виді адміністративного стягнення штрафу у сумі 20400 грн. (а.с.19).

З матеріалів справи вбачається, що 10.12.2021 року державним виконавцем Бердичівського ВДВС у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницьий) Яременко В.М. відкрито виконавче провадження №67839766 про примусове стягнення штрафу з ОСОБА_1 у розмірі 40800 грн. (а.с.10,10-зворот).

Вимогою державного виконавця від 10.11.2021 року №82315 ОСОБА_1 запропоновано терміново сплатити борг у сумі 45133,00 грн. (а.с.11).

Актом №465 від 06.12.2021 року м. Бердичів, підтверджено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13,13-зворот).

В матеріалах справи міститься копія конверта, який направлено Бердичівським відділом ВДВС на адресу: АДРЕСА_1 , яка не є місцем проживання позивача ОСОБА_1 (а.с.12).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року №3353-ХІІ, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозиція ст.121 та 126 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ч.1 ст.276 КУпАП).

Справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом(посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи (ч.1 ст.277 КУпАП).

Згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично дорожній мережі.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1, ч.2, ч.3, ч.5 ст.122. ч.4 ст.126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу, яка містить вимоги до змісту постанови про правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Згідно з п.9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

На підтвердження тверджень позивача, щодо того, що він не керував транспортним засобом 29.10.2021 року та не знав про оскаржувану постанову, ухвалою суду від 17.02.2022 року було витребувано оригінал оскаржуваної постанови від ГУНП в Житомирській області та відео докази про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 72 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 94 КАС письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Частиною 1, 2 ст. 99 КАС передбачено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи відповідачем ГУНП у Житомирській області не додано будь-яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності без наявності відповідних доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, є порушенням принципу всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності та принципу суворого додержання законності при здійсненні проваджень у справах про адміністративні правопорушення, встановлених КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Стаття 283 КУпАП зобов`язує співробітника поліції спочатку розглянути адміністративну справу (вивчити докази, свідчення свідків, розглянути пояснення обвинуваченого, документи, позицію адвоката) і тільки після цього винести постанову.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Тобто постанови про адміністративні правопорушення не повинні бути не повні та не об`єктивні.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту норм статей 251, 252, 280 КУпАП суд приходить висновку, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за ст.121, ст. 126 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем ГУНП у Житомирській області не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивачем було порушено вимоги ПДР України, що в подальшому стало підставою для перевірки документів позивача та притягнення його до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.5 ст.121, ч.4 ст.126 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що розгляд справи відповідачем носив формальний характер, що в свою чергу призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо. Відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови були порушенні вимоги ст.ст. 245, 254, 276, 280, 283 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а тому суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню з закриттям провадження по справі.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо позовних вимог до поліцейського, слід зазначити, що в цій частині суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позову до поліцейського СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старший сержанта поліції Маркевича Миколи Анатолійовича, оскільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, яка регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, що тягне за собою відмову у задоволенні позову щодо позовних вимог до поліцейського СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старший сержанта поліції Маркевича Миколи Анатолійовича.

Керуючись ст.ст.77, 205, 242-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.121,126, 251, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старший сержанта поліції Маркевича Миколи Анатолійовича, Головне управління національної поліції у Житомирській області про скасування постанови - задовольнити частково.

Постанову поліцейського СРПП Бердичівського РВН ГУНП в Житомирській області старшого сержанта поліції Маркевича Миколи Анатолійовича серії БАБ № 826976 від 29 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.4 ст.126 КУпАП і накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень - скасувати.

Провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121, ч.4 ст.126 КУпАП, закрити.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/sud1605

Суддя М. О. Вітківський