Справа № 334/8542/21
Суддя: Геєць Ю. В.
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 334/8542/21 2-а/335/49/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Геєць Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників процесу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Сілкіна Олексія Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Сілкіна О.А. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 25.10.2021 року відносно позивача інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Сілкіним О.А. винесена постанова серії БАВ № 254401 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. за порушення п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97, п.п. 1.5 ПДР.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 140 КпАП України відносно позивача є незаконною, оскільки висновок відповідача, що позивач порушив вимоги ПДР України, ДСТУ 3587-97, не доведено належними та допустимими доказами, які б підтверджували вину позивача у даному правопорушенні.

Просить суд ухвалити рішення, яким скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2021 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Сілкіна Олексія Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення передано на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя справа надійшла 17.01.2022 року Вх. № 1731.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 25.10.2021 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Сілкіним О.А. відносно позивача винесена постанова серії БАВ № 254401 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. за порушення п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97, п.п. 1.5 ПДР.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 11.10.2021 о 17-16 год. в м. Запоріжжя вул. Товариська 39, Дніпровський район будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив заходів щодо ліквідації ями (вибоїни) довжиною 0.6 м., шириною 0.6 м., глибиною 0.1 м., ями довжиною 0.47 м., шириною 0.5 м., глибиною 0.1 м., а також м. Запоріжжя вул. С. Тюленіна леп № 44, Дніпровський район, 09.10.2021 о 13-15, перебуваючи відповідальною особою за експлуатаційний стан, не вжив заходів щодо ліквідації ями (вибоїни) довжиною 0.5 м., шириною 2.3 м., глибиною 0.1 м., 06.10.2021 року о 13-40 в м. Запоріжжя, вул. Хакаська 7, Дніпровський район, перебуваючи відповідальною особою за експлуатаційний стан, не вжив заходів щодо ліквідації ями довжиною 2.7 м., шириною 1.6 м., глибиною 0.12м., чим порушив п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97, п.п. 1.5 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч. 1 ст. 140 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

В оскаржуваній постанові інспектор зазначив, що позивач порушив пункт 1.5 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Однак в постанові не зазначено, в чому проявилася небезпека чи перешкода для руху, загроза чи матеріальні збитки. Постанова не містить даних про те, чи входить до повноважень позивача дотримання вказаних правил, норм та стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць.

Відповідачем не наведено та не надано доказів, того що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 140 КУпАП.

За наведених вище обставин, суд констатує, що на підтвердження скоєння адміністративного правопорушення позивачем відповідачем не надано та не зібрано належних та допустимих доказів, для доведення його виниу порушенні Правил дорожнього руху, норм ДСТУ 3587-97 та правомірності винесення поліцейським спірної постанови.

Відповідач не скористався своїм правом та не надав суду належних і допустимих доказів для доведення вини ОСОБА_1 та правомірності винесення поліцейським спірної постанови і під час судового розгляду вказаної справи.

Суд зазначає, сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не є доказом у справі про адміністративне правопорушення. Постанова містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

Інші належні докази на підтвердження наведених в постанові про адміністративне правопорушення обставин сторонами не подані, в матеріалах справи відсутні.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що звинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень у своєму рішенні.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, на відповідача покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

Належні та допустимі докази на підтвердження наявності встановлених відповідачем обставин, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в матеріалах справи відсутні, відповідачем, як того вимагає ч. 2 ст. 77 КАС України, не подані.

Таким чином, відповідачем не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії БАВ № 254401 від 25.10.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 140 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Ю.В.Геєць