Справа № 600/6923/21-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 квітня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/6923/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 16 липня 1987 року по 16 жовтня 1988 року, з 20 вересня 1989 року по 20 грудня 1989 року, а також з 22 серпня 1992 року по 30 вересня 2006 року на посадах слюсара-ремонтника;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах за списком №2 виробництв, робіт професій, посад і показників та відповідно до положень пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою суду від 10 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву; витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області належним чином засвідчені копії документів, наявних у нього стосовно ОСОБА_1 , у тому числі заяви від липня 2021 року про призначення йому пенсії за віком з додатками до неї.

З матеріалів справи, а саме з рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 21 липня 2021 року №24 про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи, вбачається, що позивачу відмовлено у підтвердженні роботи за певні періоди, які є предметом розгляду у даній справі.

Зі змісту вказаного рішення видно, що Комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, відмовляючи позивачу у підтвердженні роботи за певні періоди, посилалась на наказ «По результатах атестації робочих місць за умовами праці на АТ «Розма» від 26 грудня 1996 року №337, наказ ВАТ «Розма» від 21 грудня 1995 року №218к, наказ «По результатах атестації робочих місць за умовами праці на АТ «Розма» від 24 грудня 2001 року №218 та висновок Державної експертизи умов праці від 03 березня 2005 року №2/05-74.

Разом з цим, суд зазначає, що наказ «По результатах атестації робочих місць за умовами праці на АТ «Розма» від 26 грудня 1996 року №337 міститься в матеріалах справи, однак додатки 1 і 2, які зазначені в ньому, у матеріалах справи відсутні. А наказ ВАТ «Розма» від 21 грудня 1995 року №218к, наказ «По результатах атестації робочих місць за умовами праці на АТ «Розма» від 24 грудня 2001 року №218 та висновок Державної експертизи умов праці від 03 березня 2005 року №2/05-74 взагалі відсутні у матеріалах справи.

За таких обставин суд вважає за необхідним наголосити, що відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Особливості визначення шкоди, заподіяної протиправними (незаконними) індивідуальними актами та/або рішеннями, зазначеними у частині першій статті 266-1 цього Кодексу, встановлюються Законом України «Про банки і банківську діяльність» та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно частини третьої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до змісту частини третьої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою суд постановляє ухвалу.

Частинами першою, другою, четвертою, п`ятою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Враховуючи наведені норми процесуального права, з метою встановлення дійсних обставин цієї справи, які, на переконання суду, мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає за необхідне витребувати у відповідача копію наказу «По результатах атестації робочих місць за умовами праці на АТ «Розма» від 26 грудня 1996 року №337 з додатками 1 і 2, копію наказу ВАТ «Розма» від 21 грудня 1995 року №218к, копію наказу «По результатах атестації робочих місць за умовами праці на АТ «Розма» від 24 грудня 2001 року №218 та копію висновку Державної експертизи умов праці від 03 березня 2005 року №2/05-74.

Відповідно до частини шостої та восьмої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Згідно статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 80, 94, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1.Витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області письмові докази, а саме:

- копію наказу «По результатах атестації робочих місць за умовами праці на АТ «Розма» від 26 грудня 1996 року №337 з додатками 1 і 2;

- копію наказу ВАТ «Розма» від 21 грудня 1995 року №218к;

- копію наказу «По результатах атестації робочих місць за умовами праці на АТ «Розма» від 24 грудня 2001 року №218;

- копію висновку Державної експертизи умов праці від 03 березня 2005 року №2/05-74.

2.Для подання до суду витребуваних доказів встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернівецькій області строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк