Справа № 480/3542/21
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2022-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2022 р. Справа № 480/3542/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Свої вимоги мотивувало тим, що податкове повідомлення-рішення є неправомірним, оскільки винесено контролюючим органом не у спосіб і не в порядку, передбаченому Податковим кодексом України, а штрафна санкція нарахована з порушенням вимог Податкового кодексу України.
Також, позивач наголосив, що відповідно до пункту 86.8. статті 86 Податкового Кодексу податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу. Однак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення підписано начальником Конотопського відділу податків і зборів з юридичних осіб та камеральних перевірок податкової звітності управління податкового адміністрування ГУ ДФС у Сумській області, повноваження якого на вчинення таких дій нічим підтверджені не були, з огляду на що такі оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті неналежною особою.
Крім того, з посиланням на п.56.21 ст.56 Податкового кодексу України відмітив, що під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення мало би враховані зміни, внесені до Податкового кодексу України Законами України від 17.03.2020 №533-ІХ, а також від 04.12.2020 №1072-IX, що набрав чинності 10.12.2020.
Ухвалою суду від 29.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Враховуючи, що заявлені позивачем вимоги не віднесені законом до випадків обов`язкового їх розгляду за правилами загального позовного провадження та дана справа згідно пп.6 п.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України є справою незначної складності, беручи до уваги характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників справи, суд дійшов висновку про те, що дана справа не вимагає проведення підготовчого провадження для повного та всебічного встановлення її обставин, а тому заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не було взято до уваги та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Представник ГУ ДПС в Сумській області подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову.
Так, вказав, що позивачем було самостійно визначено згідно податкових декларацій та визначених контролюючим органом в податкових повідомленнях-рішеннях з земельного податку з юридичних осіб податкові зобов`язання. При цьому, на підставі пункту 87.9 статті 87 ПК України кошти, сплачені КП ВУВКП на рахунок земельного податку з юридичних осіб, були зараховані в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення. Порядок зарахування сплачених підприємством коштів на погашення податкового боргу детально викладено в акті камеральної перевірки. Відтак, КП ВУВКП було порушено законодавчо визначені строки сплати грошових зобов`язань з земельного податку з юридичних осіб, та до платника застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу згідно з пунктом 126.1 статті 126 ПК України. визначених контролюючим органом в податкових повідомленнях-рішеннях з земельного податку з юридичних осіб податкові зобов`язання. При цьому, на підставі пункту 87.9 статті 87 ПК України кошти, сплачені КП ВУВКП на рахунок земельного податку з юридичних осіб, були зараховані в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення. Порядок зарахування сплачених підприємством коштів на погашення податкового боргу детально викладено в акті камеральної перевірки. Відтак, КП ВУВКП було порушено законодавчо визначені строки сплати грошових зобов`язань з земельного податку з юридичних осіб, та до платника застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу згідно з пунктом 126.1 статті 126 ПК України.
Щодо посилань позивача на необхідність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення згідно норм Податкового кодексу України саме в редакції Закону України від 04.12.2020 №1072-IX та щодо запровадження обмежувальних заходів щодо протидій поширенню коронавірусної інфекції в Україні, відмітив, що камеральною перевіркою встановлено порушення КП ВУВКП строків сплати грошових зобов`язань із земельного податку з юридичних осіб, граничний термін сплати яких припадав на періоди до 1 березня 2020 року, тобто до введення в дію карантину. Тому карантинні заходи в частині незастосування штрафних санкцій на порушення податкового законодавства, вчинені за періоди до 1 березня 2020 року, не поширюються.
За даними ІКП позивача станом на 01.11.2020 по земельному податку з юридичних осіб рахувалась переплата в сумі 310,46 грн., тобто податковий борг з земельного податку станом на 01.11.2020 відсутній. Законом України від 04.12.2020 №1072-IX передбачено списання штрафних санкцій, що підлягають застосування та нарахування у зв`язку зі сплатою податкового боргу, який виник саме станом на 1 листопада 2020 року.
Щодо посилань позивача на винесення податкового повідомлення-рішення не уповноваженою особою представник відповідача у відзиві відмітив, що відповідно до наказу ГУ ДПС у Сумській області від 24.09.2020 № 1120 «Про делегування повноважень» начальник Конотопського відділу податків і зборів з юридичних осіб та камеральних перевірок податкової звітності уповноважений на право підпису для виконання певних функцій, передбачених ПКУ, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема в частині винесення податкового повідомлення-рішення за формою «ПІ» про визначення штрафних (фінансових) санкцій за результатами камеральних перевірок, передбачених статтями ПК України.
Представник позивача подав відповідь на відзив, в якому просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Наголосив, що відповідач у відзиві не спростовує основних доводів позову та наводить неоднозначні і суперечливі пояснення щодо застосування до спірних правовідносин положень Законів від 17.03.2020 №533-ІХ та від 04.12.2020 №1072-ІХ. Зокрема, відповідачем не надано належних пояснень щодо черговості зарахування коштів в рахунок оплати податкових зобов`язань, враховуючи положення пункту 131.2 статті 132 Податкового кодексу України, де передбачено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.
Позивач у відповіді на відзив наполягає, що КП ВУВКГ здійснило оплату визначених в акті камеральної перевірки податкових зобов`язань з дотриманням граничних строків, передбачених чинним законодавством України, а тому підстави для нарахування штрафної санкції на підставі пункту 126.1 статті 126 глави 11 розділу II ПКУ (зі змінами) відсутні.
При цьому, ухвалою суду від 07.07.2021 було визнано поважною причину пропуску строку позивачем для подачі відповіді на відзив та поновлено такий строк.
У відповідача ухвалами суду від 30.07.2021, 08.11.2021, 26.11.2021 та від 22.12.2021 витребовувалися додаткові докази, у позивача витребовувалися додаткові докази ухвалами суду від 26.11.2021 та від 22.12.2021.
На виконання вказаних ухвал представником позивача та представником відповідача було подано до суду додаткові пояснення.
Отже, відповідно до п.57.3 статті 57 Податкового кодексу України штрафні санкції, які визначені у вказаних податкових повідомленнях-рішеннях, є податковими зобов`язаннями, оскільки це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податок на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (на підставі податкових повідомлень-рішень протягом 10 робочих днів, наступних за днем узгодження), та до їх погашення застосовується вимоги пункту 131.2 статті 131 Податкового кодексу України.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вбачає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.
Не погоджуючись з висновками акта перевірки, КП ВУВКГ до Конотопського відділу податків і зборів з юридичних осіб та камеральних перевірок податкової звітності управління податкового адміністрування ГУ ДПС у Сумській області та до ГУ ДПС у Сумській області подало заперечення від 21.12.2020на акт перевірки (а.с.16-18), за результатами розгляду якого позивачу ГУ ДПС у Сумській області надано відповідь на заперечення до акта, згідно якої висновок акту перевірки є правомірним (а.с.26-27).
Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач подав скаргу до Державної податкової служби України та просив його скасувати (а.с.28-30), за результатом розгляду якої рішенням Державної податкової служби України від 05.04.2021 спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с.31-32).
Надаючи правову оцінку відносинам, що в даному випадку склалися між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п.56.18 ст. 56 Податкового кодексу України).
Згідно із п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Як вбачається з інтегрованої картки платника КП ВУВКГ (а.с.46-58) станом на початок 17.05.2019 за позивачем заборгованість із земельного податку з юридичних осіб була відсутня та рахувалась переплата у розмірі 570,01грн.
Згідно пункту 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Позивачем платіжним дорученням №690 від 17.07.2019 з призначенням платежу «сплата грошового зобов`язання за актом перевірки від 14.06.2019 №2134/18-28-50-12/03352716» (а.с.20) було перераховано 170грн. У зв`язку з цим недоїмка зменшилась та станом на кінець 17.07.2019 та на початок 21.07.2019 складала 146891,09грн. (а.с.49зворот).
Суми за вказаними платіжними дорученнями були зараховані відповідачем в рахунок погашення податкового боргу позивача згідно з черговістю його виникнення, у зв`язку з чим станом на 31.01.2020 за позивачем рахувався борг у розмірі 137592,10грн. (а.с.55).
Станом на початок 18.03.2020 як вбачається з інтегрованої картки платника за КП ВУВКГ вже рахувався борг у розмірі 143127,22грн., у тому числі пеня 3423,45грн. (а.с.55зворот). Водночас, в цей же день на підставі заяви КП ВУВКГ від 10.03.2020 №14242245 дана сума боргу була погашена шляхом здійснення перерахування коштів з податку на прибуток на земельний податок в сумі 143127,22грн. (а.с.98-99,140-142).
Також судом встановлено, що станом вже на 01.11.2020 за позивачем з даного податку рахувалась переплата у розмірі 310,46грн. (а.с.58).
Дійсно відповідно до п.131.2 ст. 132 Податкового кодексу України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.
У свою чергу, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.174 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Також варто відмітити, що за приписами п.131.2 ст.131 Податкового кодексу України черговість погашення суми податкового боргу передбачена у разі п о в н о г о погашення суми податкового боргу.
Повне погашення податкового боргу за спірний період було здійснено лише 18.03.2020 на підставі заяви КП ВУВКГ від 10.03.2020 №14242245 щодо перерахування коштів платника податків позивача у справі з податку на прибуток на земельний податок в сумі 143127,22грн. (а.с.98-99,140-142).
При цьому, як вже зазначалось вище, згідно пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення п о д а т к о в о г о б о р г у платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
При цьому, пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України прямо передбачена заборона спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання, у тому числі самостійно визначених в податковій декларації, перед погашенням податкового боргу.
Відповідно до вимог пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Враховуючи, що КП ВУВКГ було порушено законодавчо визначені строки сплати узгодженого грошового зобов`язання із земельного податку з юридичних осіб, суд приходить до висновку, що відповідач, застосовуючи оскаржуваним податковим повідомленням-рішень штрафні санкцій (а.с.9-13) за несвоєчасну сплату у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу, діяв у відповідності до п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач також стверджує, що податкове повідомлення-рішення було прийнято з порушенням пункту 86.8. статті 86 Податкового кодексу України, згідно з яким податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, оскільки підписано начальником Конотопського відділу податків і зборів з юридичних осіб та камеральних перевірок податкової звітності управління податкового адміністрування ГУ ДФС у Сумській області.
Вказане не відповідає дійсності та спростовується дослідженою судом копією наказу Головного управління ДПС у Сумській області від 24.09.2020 № 1120 «Про делегування повноважень» (а.с.74-76), відповідно до якого начальник Конотопського відділу податків і зборів з юридичних осіб та камеральних перевірок податкової звітності уповноважений на право підпису для виконання певних функцій, передбачених ПКУ, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема в частині винесення податкового повідомлення-рішення за формою «Ш» про визначення штрафних (фінансових) санкцій за результатами камеральних перевірок, передбачених статтями Податкового кодексу України (а.с.74-76).
Також суд не приймає доводи позивача, з посиланням на п.56.21 ст.56 Податкового кодексу України, про те, що під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення мало би бути враховано норми Податкового кодексу України, з урахуванням внесених змін Законом України від 04.12.2020 №1072-IX, що набрав чинності 10.12.2020, та Законом України від 17 березня 2020 року № 533-ІХ, враховуючи наступне.
Згідно п. 56.21. ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.
Законами України від 17 березня 2020 року № 533-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», та від 13 травня 2020 року № 591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» були внесені зміни до пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, які передбачали звільнення від застосування штрафних санкцій (крім окремо зазначених у вказаних законах) за порушення податкового законодавства, які вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
Водночас, камеральною перевіркою встановлено порушення КП ВУВКГ строків сплати грошових зобов`язань із земельного податку з юридичних осіб, граничний термін сплати яких припадав на періоди до 1 березня 2020 року, тобто до введення в дію карантину. Таким чином, згідно з вищевказаними законами, карантинні заходи в частині незастосування штрафних санкцій на порушення податкового законодавства, вчинені за періоди до 1 березня 2020 року, не поширюються, а відтак, посилання представника позивача на вказані зміни до Податкового кодексу України суд не приймає до уваги.
Законом України від 04 грудня 2020 року №1072-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо соціальної підтримки платників податків на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі - Закон № 1072-ІХ) підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено, зокрема, пунктом 2-3, яким передбачено, що у разі погашення у повному обсязі грошовими коштами платниками податків протягом шести місяців з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо соціальної підтримки платників податків на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" суми податкового боргу (без штрафних санкцій, пені, крім несплачених процентів за користування розстроченням/відстроченням), що виник станом на 1 листопада 2020 року, та за умови сплати поточних податкових зобов`язань у повному обсязі, штрафні санкції і пеня, що залишилися несплаченими на дату повної сплати такого податкового боргу, підлягають списанню у порядку, визначеному для списання безнадійного податкового боргу, за заявою платника податків.
Положення цього пункту не застосовується щодо: великих платників податків, що відповідають критеріям, визначеним підпунктом 14.1.24 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу; осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства; осіб, щодо яких наявні судові рішення, що набрали законної сили, якими розстрочено (відстрочено) стягнення податкового боргу; банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; осіб, які мають податковий борг з митних платежів; осіб, які мають заборгованість зі сплати санкцій за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пені.
Штрафні санкції і пеня, що підлягають застосуванню та нарахуванню у зв`язку зі сплатою такого податкового боргу, не підлягають застосуванню та нарахуванню, а нараховані підлягають коригуванню до нульових показників.
Як зазначалось вище, за даними інтегрованої картки платника КП ВУВКГ станом на 01.11.2020 із земельному податку з юридичних осіб рахувалась переплата в сумі 310,46 грн., тобто податковий борг із земельного податку станом на 01.11.2020 був відсутній (а.с.58).
Таким, чином, враховуючи, що Законом № 1072-ІХ передбачено списання штрафних санкцій, що підлягають застосування та нарахуванню у зв`язку зі сплатою податкового боргу, який виник саме станом на 1 листопада 2020 року, та приймаючи до уваги, що такий борг станом на 01.11.2020 за позивачем був відсутній, доводи представника позивача про прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з порушенням Законом №1072-ІХ також не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.
У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 19.04.2022.

Суддя І.Г. Шевченко